Справа № 456/5342/21                        Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С. 
Провадження № 22-з/811/235/23         Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Лук`янович А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.
В листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частини вбудованого нежитлового приміщення № 1 загальною площею 35,3 кв.м по АДРЕСА_1 .
Рішення суду оскаржила представник  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 , в апеляційній скарзіпросить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.
Постановою Львівського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволено частково.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - скасовано та ухвалено в частині позовних вимог ОСОБА_1 постанову, якою її позовні вимоги задоволено частково.
У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частки вартості транспортних засобів у загальній сумі 527832,50 грн.
У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину вбудованого нежитлового приміщення № 1 загальною площею 35.3 кв.м по АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Рішення суду в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 - залишено без змін. 
Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 19 693,43 грн. судових витрат.
Представника ОСОБА_1  - ОСОБА_2  звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви покликається на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у судах першої та апеляційної інстанцій, однак нерозподіленими залишилися понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Покликається на те, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу надала акт виконаних робіт на загальну суму 11 700 грн. та квитанції про сплату цієї суми двома платежами на суму 5500 грн. та 6200 грн. З наведених підстав просить вирішити питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З матеріалів справи вбачається, що адвокатське об`єднання «Вуйцік і Походжай» надало ОСОБА_1 професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 01 липня 2021 року.
Згідно з актом виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01 липня 2021 року, складеним 10 березня 2023 року, професійна правнича допомога, надана ОСОБА_1 за час розгляду даної справи у Стрийському районному суді Львівської області, полягала у: вивченні документів, підготовці та поданні позовної заяви, на що витрачено 2 год. роботи адвоката; підготовці відповіді на відзив з опрацюванням долучених до відзиву матеріалів (2 год.); участі у шести судових засіданнях (6 год.).
Крім того, в акті виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01 липня 2021 року, складеному 10 березня 2023 року, зазначено, що загальна вартість робіт (наданих послуг) складає 11700 грн., виходячи з того, що вартість однієї години роботи адвокатського об`єднання складає 1300 грн., а претензій щодо обсягу виконаної роботи (наданих послуг) та їх оплати сторони не мають.
За надання професійної правничої допомоги на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 01 липня 2021 року, ОСОБА_1 сплатила Адвокатському об`єднанню «Вуйцік і Походжай» 11 700 грн., що підтверджується меморіальним ордером №@2PL134390 від 08 лютого 2023 року на суму 5500 грн. та меморіальним ордером №@2PL616933 від 07 березня 2023 року на суму 6200 грн.
Підписанням акту виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01 липня 2021 року сторони підтвердили належне виконання адвокатським об`єднанням своїх обов`язків за договором про надання правничої (правової) допомоги від 01 липня 2021 року, а також відсутність претензій щодо обсягу виконаної роботи (наданих послуг) та їх оплати.
Докази понесення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції надані ОСОБА_1 до закінчення судових дебатів з дотримання строку їх подання, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок скаржника має бути встановлено, що його скарга не підлягає задоволенню, такі витрати заявника були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з врахуванням того, чи виник у заявника обов`язок зі сплати таких витрат та чи та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.
Обгрунтовуючи розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , зазначає, що взяла участь судових засіданнях 25 листопада 2021 року, 24 січня 2022 року, 26 травня 2022 року, 01 серпня 2022 року, 30 листопада 2022 року та 27 січня 2023 року, загальна тривалість яких становить 6 годин.
Однак, як вбачається з наявних в матеріалах справи протоколів судових засідань, судові засідання 24 січня 2022 року, 01 серпня 2022 року та 30 листопада 2022 року тривали від 10 до 15 хв.
Крім того, 25 листопада 2021 року не проводилося судове засідання, справу було відкладено на 24 січня 2022 року.
Отже, на думку колегії суддів, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 в суді першої інстанції, є завищеним та не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та витраченого адвокатом часу на надання професійної правничої допомоги в даній справі. 
Враховуючи складність справи, принцип співмірності судових витрат, зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а не в повному обсязі, беручи до уваги обсяг наданої правничої допомоги та час, затрачений на її надання, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява представника  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_1  підлягають стягненню 6000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, що відповідає критеріям виправданості, розумності та справедливості. 
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.
Додаткова постанова складена 16.05.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк