ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2024 року
м. Харків
справа № 643/17391/21
провадження № 22-ц/818/579/24
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.
сторони справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2023 року постановлену у складі судді Семенової Я.Ю.,-
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 в період з 29.10.2018 по червень 2021 року та просив визнати за ним право особистої приватної власності на частку двокімнатної квартири, загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 28.3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, кадастровий номер: 6325185001:00:034:0221, площею 0,322 га, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та припинити щодо вказаного майна режим спільної сумісної власності подружжя. Крім того, просв стягнути з ОСОБА_2 на його користь 11 000 000,00 гривень та здійснити розподіл судових витрат.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова, постановленою 25 жовтня 2021 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, заборонено відчуження наступного нерухомого майна: двокімнатної квартири, загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, кадастровий номер: 6325185001:00:034:0221, площею (га): 0,322, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_2 .
11 липня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року, посилаючись на те, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року по вказаній вище цивільній справі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, стягнення суми визнано неподаною та повернуто позивачу разом з доданими до неї документами. Посилалася, що заходи забезпечення позову скасовуються судом також у разі повернення позовної заяви.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2023 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.
Ухвала мотивована тим, що оскільки позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та постановити нову відповідно до якої в задоволенні заяви відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду якою позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу скасовано постановою Харківського апеляційного суду від 12.09.2023 та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Крім того, заяву про скасування заходів забезпечення позову було розглянуто без належного повідомлення позивача про час та місце судового розгляду. 
Також зазначено, що оскаржувана ухвала була прийнята під час апеляційного оскарження ухвали суду про повернення позовної заяви, яку було згодом скасовано. Таким чином оскаржувана ухвала була постановлена без належних правових підстав.
Проте, у результаті допущених судом норм процесуального права, відповідачка ОСОБА_2 подарувала спірну квартиру своєму батькові, чим ускладнила виконання рішення суду при його позитивному вирішенні. Такі дії відповідачки підтверджують доцільність та обґрунтованість вжитих заходів забезпечення позову.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши доповідь головуючого судді перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржена ухвала вказаним нормам цивільного процесуального права не відповідає.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить встановити факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 .
Також, ОСОБА_1 25.10.2021 року подав заяву про забезпечення позову, яка ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року, була задоволена та заборонено відчуження наступного нерухомого майна: двокімнатної квартири, загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, кадастровий номер: 6325185001:00:034:0221, площею (га): 0,322, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_2 ..
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2023 року вказаний вище позов було залишено без руху, був установлений строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків – 10 днів з дня вручення копії ухвали.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, стягнення суми визнано неподаною та повернуто позивачу разом з доданими до неї документами.
11 липня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року, посилаючись на те, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року по вказаній вище цивільній справі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, стягнення суми визнано неподаною та повернуто позивачу разом з доданими до неї документами. Посилалася, що заходи забезпечення позову скасовуються судом також у разі повернення позовної заяви.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_1 посилався на те, що ухвала, якою позовну заяву позивача ОСОБА_1 було повернуто була скасована судом апеляційної інстанції та справу направлено на продовження розгляду.
Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.07.2023 року справу витребувано з Московського районного суду та зазначено, що 08 липня 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через представника до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 10 липня 2023 року. 
Ухвалою 24.07.2023 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року.
Таким чином, ухвала від 27 червня 2023 року, якою було повернуто позовну заяву ОСОБА_1 не набула чинності, а відтак, не може бути зазначена як підстава для скасування заходів забезпечення позову.
Крім того, постановою Харківського апеляційного суду від 12.09.2023 зазначену ухвалу було скасовано.
Проаналізувавши викладене судова колегія доходить висновку, що суд не мав підстав для скасування заходів забезпечення позову з підстав зазначених у заяві та посилатись на документ, що не створює юридичних наслідків.
На теперішній час ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 справу призначено до судового розгляду.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З огляду на приписи ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 18, 19, 265ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.
У п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України визначено обов`язковість судового рішення однією з основних засад судочинства, яка з огляду на положення ст.ст. 18, 153ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.
При цьому відповідно до ч. 2 ст.149ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду ( ч. 2 ст.158 ЦПК України).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №9 від 22.10.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Аналіз вищезазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.
Як вбачається з матеріалів справи рішення у даній справі не набрало законної сили, а підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 відмовити.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. 381-384, 389 ЦПК України
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2023 року – скасувати.
Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 01 квітня 2024 року.
Головуючий                                                                О.Ю.Тичкова

Судді                                                                        О.В.Маміна

       Н.П.Пилипчук