ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2024 року 
м. Київ
справа №826/26631/15
адміністративне провадження № К/9901/3278/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
суддя-доповідач - Стародуб О.П.,
судді: Берназюк Я.О., Єзеров А.А.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2020 (суддя - Маруліна Л.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 (судді - Ключкович В.Ю., Парінов А.Б., Беспалов О.О.)
у справі №826/26631/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про нього як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за Договором банківського вкладу (депозиту) №027-29051-170215 від 17.02.2015 "Найкращий від Миколая" у доларах США за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що після віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та його подальшої ліквідації Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправно визнано нікчемним договір №027-29051-170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 17.02.2015, оскільки, за твердженнями позивача, законодавчі підстави для цього відсутні, з урахуванням того, що позивачем внаслідок укладення вказаного договору не отримано додаткових пільг та переваг.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу від 17.02.2015 №027-29051-170215, відповідно до якого банком прийнято на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти у сумі 6 000 доларів США на строк по 16.08.2015.
Відповідно до платіжного доручення від 17.02.2015 кошти у сумі 6 000 доларів США надійшли на рахунок позивача шляхом перерахування з банківського рахунку ОСОБА_3 , відкритого в ПАТ «Дельта Банк».
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.
На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 11.06.2015 ПАТ «Дельта Банк» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03.03.2015 включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи чотирьох банків.
Відповідно до протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк», призначеної наказом від 29.05.2015 №408, та наказу від 16.09.2015 №813, застосовано наслідки нікчемності догорів банківського вкладу (депозиту) згідно з додатком та, зокрема, до договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015          №027-29051-170215.
Листом Тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 23.09.2015 №8821/2952 позивача повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015                 №027-29051-170215 згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Листом ПАТ «Дельта Банк» (ліквідація) від 10.11.2015 №05-3105975 позивача повідомлено про невключення інформації по договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015                      №027-29051-170215 до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Не отримавши гарантованого відшкодування за вкладом в межах гарантованої суми, позивач звернувся до суду з позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016, позов задоволено.
Постановою Верхового Суду від 10.04.2019 касаційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадрова Владислава Володимировича - задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020, в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зарахування коштів на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_1 , відкритого на підставі договору №027-29051-170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 17.02.2015, від іншої фізичної особи суперечить умовам даного договору (пункту 1.8), статті 1062 Цивільного кодексу України та є достатньою підставою для підтвердження отримання позивачем певних переваг в порівнянні з іншими вкладниками, зокрема щодо внесення коштів на депозитний рахунок третьою особою без відповідного договірного врегулювання.
Також суди виходили з того, що на момент укладення договору банківського вкладу у ПАТ «Дельта Банк» діяли Правила банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» від 20.03.2013 (із змінами і доповненнями від 14.01.2015), пунктом 5.11 яких встановлено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
З рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в обґрунтування якої покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, покликається на те, що висновки судів щодо застосування норм матеріального права, які викладені в оскаржуваних судових рішеннях, не відповідають правовим висновкам, які виклав Верховний Суд при розгляді спорів у подібних правовідносинах, зокрема, в постановах від 29.11.2019 у справі №813/6434/15, від 04.03.2020 у справі №826/13879/16 та від 30.12.2020 у справі №813/6168/15.
Також покликається на те, що положення Договору №027-29051-170215 не передбачають жодних заборон на зарахування коштів на ім`я вкладника від іншої особи, а п. 1.8 Договору містить лише можливі шляхи поповнення вкладу за цим Договором.
Також покликається на те, що зарахування коштів від іншої особи не може свідчити про недійсність або нікчемність як самого Договору №027-29051-170215, так і фактичного правочину про перерахування коштів.
Просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні, а рішення судів залишити без змін. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI.
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа?підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Відповідно до статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Таким чином, держава гарантує фізичним особам, які на момент ухвалення рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000,00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників із визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
Закон пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 зазначеного закону, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
За правилами пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Уповноважена особа банку вважала нікчемним договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстави, передбаченої пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що операція із зарахування вкладу (депозиту) на підставі договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015 №027-29051-170215 у доларах США здійснювалося шляхом перерахування грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_3 на вкладний (депозитний) рахунок позивача.
Відповідно до статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.
Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.
Зазначаючи про недопустимість перерахування коштів на рахунок позивача з рахунку іншої особи, відповідач послався на пункт 1.8 договору банківського вкладу (депозиту), яким передбачено, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладення сторонами цього договору.
Водночас, зміст зазначеного пункту договору свідчить, що сторони не обумовлювали можливість перерахування коштів з рахунку іншої особи, однак і заборони такої дії договір не містить.
Приписи пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) відносно інших кредиторів банку і умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
Такі висновки щодо застосування норм матеріального права зроблено Верховним Судом у постанові від 19.08.2021 у справі №813/5982/15 у подібних правовідносинах, за участю того ж відповідача.
Крім того, такі висновки неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 11.06.2019 у справі №826/12370/16, від 05.06.2019 у справі №826/3803/16 та відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №802/351/16-а.
Крім того, у постанові від 30.12.2020 у справі №813/6168/15 Верховний Суд дійшов наступних висновків:
«Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання судів попередніх інстанцій      на пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», як на одну із підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки положення вказаного пункту (у редакції, чинній на час укладення договору банківського вкладу) забороняють зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третіх осіб, крім випадків, передбачених нормами діючого законодавства або Продуктами банку. Втім, чинне законодавство передбачає можливість зарахування коштів на вкладний депозитний рахунок від іншої особи, що не суперечить положенням пункту 10.19 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої   постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492.».
За таких обставин, враховуючи сформовану судову практику, колегія суддів дійшла висновку, що позивач, як вкладник банку, є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом.
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, Суд дійшов висновку про скасування судових рішень та постановлення нового рішення про задоволення позову.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі №826/26631/15 скасувати. 
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за Договором банківського вкладу (депозиту) №027-29051-170215 від 17.02.2015 "Найкращий від Миколая" у доларах США за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.
Судді:
О.П. Стародуб
Я.О. Берназюк
А.А. Єзеров