П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/14871/23	

Перша інстанція: суддя Брагар В. С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М. Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні  2023  року Товариство з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  (далі – ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  ) звернулося до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській  області  (далі - ГУ ДПС у Миколаївській  області), в якому, просило визнати протиправним та скасувати   податкове повідомлення-рішення від  26.09.2023 №8512142290703 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2023 року   на суму 545 739,70 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  указує, що за результатами, проведеної ГУ ДПС у Миколаївській  області, документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість (далі ПДВ)  за травень 2023 року, було  встановлено його завищення.
Так,   за  господарською операціє  з ТОВ «ТУРОН-ІФ» завищення  ПДВ відбулося  на суму 11 733 грн, а за  господарською операцією з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»   на суму 545 739,70 грн.
Представник ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   визнає завищення податкового кредиту за травень 2023, який був сформований за господарською операцією з ТОВ «ТУРОН-ІФ» на суму ПДВ 11  733 грн.
Водночас  позивач не погоджується з тим, що  завищив податковий кредит на суму ПДВ 545  739, 70 грн за господарськими операціями з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»
Як стверджує  позивач,  надані до перевірки первинні документи, підтверджують факт придбання ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» товару у ТОВ «ТД «АБСОЛЮТ» з метою його подальшого використання у господарській діяльності.
За поясненнями представника ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   між ним та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» був укладений усний договір поставки, що не суперечить вимогам діючого законодавства України.
Доказами виконання цього договору, як указує позивач, є виставлені ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»  на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   рахунки на оплату, які були частково сплачені, видаткові накладні, товарно – транспортні накладні (далі – ТТН), договір перевезення вантажів автомобільним транспортом.
В позові наголошується, що документи, які стосувалися факту перевезення товарів, за усним договором поставки, не були надані до перевірки та не запитувалися особами, що здійснювали перевірку. Проте, дані документи було надано до заперечень до акта перевірки.
Представник ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА», покликаючись на постанову Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №200/6156/20-а зазначає,  якщо документи не запитувались або якщо запитувались, але не є мінімально необхідними, то не вбачається підстав для неврахування таких документів судом.  
Також, в позові наводиться спростування доводів контролюючого органу про відсутність придбання, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ», товарів, які в подальшому були реалізовані на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» , про використання придбаного товару у господарській діяльності. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін  позов ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  задоволено.
Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Миколаївській  області від 26.09.2023 №8512142290703, в частині зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ  за травень 2023 року   на суму 545 739,70 грн. 

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, на  підставі аналізу норм Податкового кодексу України, дійшов висновку, що  для отримання права на формування податкового кредиту платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.
При цьому, як зауважив суд, право на бюджетне відшкодування частини від`ємного значення виникає лише у разі фактичної сплати ПДВ в ціні придбаного товару (робіт, послуг) отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.
Суд критично оцінив доводи ГУ ДПС у Миколаївській  області про те, що ненадання до перевірки платником податку  сертифікатів якості, накладних на оприбуткування   товару на склад, довіреностей, актів прийому-передачі, первинних бухгалтерських та інших документів щодо переміщення товарно – матеріальних цінностей (далі - ТМЦ), зазначених у видаткових накладних, унеможливлює встановлення, що товар придбаний саме від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»
Суд, покликаючись на правові позиці Верховного Суду, викладені в постановах від 11.09.2018 у справі №804/4787/16, від 24.05.2019 №826/7423/16, від 08.06.2022  №560/4131/19, вказав, що наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що мало місце фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи в зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю, а певні недоліки, в заповненні первинних документів, носять оціночний характер. 

Оцінюючи доводи  контролюючого органу про недоліки у наданих позивачем ТТН , суд зазначив, що даний документ відображає відомості про господарську операцію з перевезення вантажів, але при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки, ТТН не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій з поставки товарів.
Також суд першої інстанції відхилив доводи ГУ ДПС у Миколаївській  області, що   інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах контролюючого органу  щодо контрагента позивача по ланцюгах постачання, є критерієм оцінки реальності господарських операцій, заявивши, що така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим ГУ ДПС у Миколаївській  області, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Обґрунтування апеляції складається з такого.

Як зазначає скаржник, підставою для проведення податкової перевірки, відповідно до підпункту  78.1.8. пункту 78.1 статті  78 Податкового кодексу України стало декларування ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  від`ємного значення з ПДВ, більше 100  000 грн.
Указуючи на завищення ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   суми податкового кредиту в Декларації з ПДВ за травень 2023 року за взаємовідносинами з ТОВ «ТУРОН-ІФ» на 11 733 грн, ГУ ДПС у Миколаївській  області заявляє, що декларування ПДВ за травень 2023 року помилково було здійснено двічі.

Обговорюючи питання завищення, податкового кредиту за господарськими взаємовідносинами ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   з   ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ», скаржник  указує на відсутність між даними суб`єктами господарювання договору  поставки ТМЦ, додаткових угоди, специфікації тощо.
Оцінюючи доводи позивача про відсутність законодавчого обов`язку укладати договір поставки ТМЦ в письмовій формі, представник контролюючого органу зазначає, що відсутність такого договору, ускладнює визначення його умов, термінів поставки, загальної вартості товару, ціни за одиницю, умов оплати, пунктів навантаження та розвантаження.
Далі, скаржник стверджує, що відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 31.05.2023 по взаєморозрахункам з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»  свідчать, що кредиторська заборгованість ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   складає 3 274 438,19 грн, тобто це свідчить що розрахунки за травень 2023 року не здійснювалися.
Висловлюючи претензії до оформлення  товарно – транспортних накладних, представник ГУ ДПС у Миколаївській  області пояснює, що в них не зазначено номеру водійського посвідчення, що не дає можливості ідентифікувати водія.
До того ж, контролюючим органом висловлені претензії до Перевізника та  Вантажовідправника, в особі  ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ»
Так, дане товариство не декларувало придбання дизельного пального, не реєструвало на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   податкових накладних з надання автомобільних послуг.
Окрім того, за твердженням скаржника,  відсутні докази оплати ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» послуг перевезення ТМЦ, що здійснювало ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ».
Підставами для висновку  про придбання товару  ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  не у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» і вказана операція між указаними суб`єктами господарювання не мала реального характеру, являється,  на думку контролюючого органу, відсутність накладних на оприбуткування товару на склад, довіреності, акту прийому-передачі, первинних бухгалтерських та інших документів щодо переміщення ТМЦ, зазначених у видаткових накладних. 
Понад те, як заявляє скаржник, за аналізом митних декларацій  щодо придбання ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»  товарів, які поставлялися на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА», встановлено невідповідність їх опису та кількості,  що зазначені у видаткових накладних  за травень 2023 року.

Узагальнюючи викладене, скаржник наголошує, що  ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» здійснило безпідставне документальне оформлення господарської операції та склало первинні документи всупереч норм частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський обліку та фінансову звітність в Україні», а також  підпунктам  2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» не скористалося правом подання відзиву на апеляцію ГУ ДПС  у Миколаївській області. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд даної справи, за клопотанням ГУ ДПС у Миколаївській  області,  було  призначено у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференція 23.05.2024 о 11 год.
У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги о 10 год 58 хв., розгляд справи не був розпочатий.
Скаржник, в особі ГУ ДПС у Миколаївській  області, надав згоду продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  було належним чином сповіщено про місце, день та час судового розгляду,  але до суду апеляційної інстанції не з`явилося, про причини неявки не повідомило. 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вирішила продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  зареєстровано 17.09.2014 Миколаївською міською радою, являється платником ПДВ з 01.03.2015.  Основним видом діяльності даного товариства за КВЕД 33.20 - Установлення та монтаж машин і устатковання

ГУ ДПС у Миколаївській області на підставі наказу від 10.07.2023 №788-п  провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ за травень 2023 
Відповідно до акта , складеного за результатами вказаної перевірки,  встановлено порушення формування платником податку від`ємного значення за травень 2023 на суму ПДВ 11 733 грн за  господарською операцією  з ТОВ «ТУРОН-ІФ», а також  за господарською операцією з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»  на суму 545 739,70 грн. 
Так, посадові особи, що здійснювали податкову перевірку, встановили, що   за даними  Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) ТОВ «ТУРОН-ІФ»  зареєструвало на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» за травень 2023 року податкову накладну від 25.05.2023 року №7 на суму ПДВ 11 733,33 грн., яка включена до складу податкового кредиту Декларації з ПДВ за травень 2023 року.
Перевіривши картку рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті» ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»,   стосовно контрагента  ТОВ «ТУРОН-ІФ» за травень 2023 року, контролюючий орган установив  завищення податкового кредиту, пояснюючи це тим, що господарська операція з придбання послуг в травні 2023 року на суму ПДВ 11 733 грн у контрагента - постачальника ТОВ «ТУРОН-ІФ» була здійснена одноразово, а не двічі.
ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  погодилося з цим порушенням  та самостійно його усунуло.

Досліджуючи господарські взаємовідносини ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  з  ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ», посадові особи, ГУ ДПС  у Миколаївській області, проаналізували,  надані ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  до податкової перевірки, рахунки на оплату придбаного у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» товару, товарно – транспортні накладні, акт здачі – прийняття робіт (надання послуг), оборотно – сальдові відомості по рахункам  201, 281, 631, вантажно –митні декларації, які підтверджували придбання ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» товару, що в подальшому був реалізованим на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА».
Також було досліджено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом від 27.04.2023 №27/04/23, де ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  виступала Замовником, а  ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ» - Перевізником.
Цим договором  було обумовлено, що у вартість договору входить лише послуги перевезення, без вартості палива. Паливо оплачується самостійно Замовником, про що надаються відповідні квитанції, які обліковуються у Замовника.
У розпорядженні контролюючого органу був рахунок-фактура №СФ-0000016 від 31.05.2023 року та складений, сторонами договору перевезення, акт №ОУ-0000012 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2023.
Як випливає зі змісту акта перевірки, контролюючий орган дослідив інвентаризаційній описи та встановив, що за інвентаризаційним описом №2 (рах.281 «Товари»), станом на 20.07.2023 значиться в наявності 130 найменувань цінностей на суму 2 008 029, 26  грн, а згідно інвентаризаційного опису станом на 20.07.2023 (рах. 201 «Сировина й матеріали») значиться в наявності 269 найменувань цінностей на суму 2 314 412,49 грн.
Разом з тим,  в акті перевірки констатовано, що перелічені вище первинні документи, не надають підстав для висновку, що господарська операція між ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» щодо постачання товару відбулася.
Мотивуючий цей висновок, ГУ ДПС  у Миколаївській області вказує на відсутність, укладеного в письмовій формі, між даними суб`єктами господарювання, договору  поставки ТМЦ, додаткових угоди, специфікації тощо.
На думку контролюючого органу,  відсутність такого договору, ускладнює визначення його умов, термінів поставки, загальної вартості товару, ціни за одиницю, умов оплати, пунктів навантаження та розвантаження.
Також наголошується на існуванні кредиторської заборгованості ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  перед ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ», висловлюються претензії до оформлення  товарно – транспортних накладних.
Також в акті податкової перевірки робиться наголос, що за аналізом ЄРПН встановлено неможливість здійснення постачання ідентифікованого товару  по ланцюгу постачання: ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»  -  ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА».
Отож, в акті перевірки ГУ ДПС  у Миколаївській області робить висновок, що ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  сформувало податковий кредит за зареєстрованими, в ЄРПН ,  податковими накладними, де відображені нереальні операції з придбання товарів, які не вироблялися та не придбавались в обсязі, визначеному у складених документах та при неможливості їх реального постачання, у зв`язку з відсутністю, недостатністю у постачальника необхідного управлінського й технічного персоналу, виробничих активів і матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва, зберігання й транспортування товарів, що підтверджується зібраною відповідно до статті 72 Податкового кодексу України податковою інформацією (сукупністю об`єктивних і достатніх доказів).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції ГУ ДПС у Миколаївській області, з огляду на таке.

Надаючи оцінку правомірності прийняття контролюючим органом  оскаржуваного  податкового повідомлення- рішення, суд апеляційної інстанції виходить із того, що згідно з підпунктами 14.1.18, 14.1.178, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України,  бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів акцентує увагу, що предметом даного судового розгляду є господарська операція між ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» (Покупець) та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»   (Продавець).
Колегія суддів робить на цьому наголос, оскільки скаржник,  в апеляції, покликався на обставини завищення ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   податкового кредиту за господарськими взаємовідносинами з ТОВ «ТУРОН-ІФ».
Водночас, зі змісту позову та рішення суду першої інстанції випливає, що позивач визнав дане правопорушення, самостійного його усунув і не оскаржував  податкове повідомлення-рішення від  26.09.2023 №8512142290703 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2023 року на суму 11  733 грн.
Переходячи до суті апеляції, колегія суддів зазначає, що її головною тезою є те, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.
Колегія суддів підтримує висловлену контролюючим органом позицію, але відзначає,  якщо контролюючий орган  заперечує достовірність первинних документів та реальність відображених у податковому обліку господарських операцій, на нього покладається обов`язок доведення відповідних обставин.
Аналізуючи доводи ГУ ДПС у Миколаївській  області  про те, що до перевірки ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   не надала договір поставки ТМЦ від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ», додаткові угоди та специфікації, суд першої інстанції, покликаючись на усталену практику Верховного Суду, зокрема на постанову від 20.02.2018 у справі №814/328/15, обґрунтовано зазначив, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції, позаяк для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. 
Досліджуючи докази, якими керувався контролюючий орган, роблячи висновок про те, що позивач, оформив документально господарську операцію яка не існувала та відобразив її у податковій звітності, свідомо прагнув зменшити базу оподаткування та як наслідок не сплатити кошти до бюджету, колегія суддів дійшла таких висновків.

По - перше, ГУ ДПС у Миколаївській  області покликається на те, що аналіз рахунків на оплату ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  на адресу ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» свідчить про наявність кредиторської заборгованості. 
На думку контролюючого органу відсутність розрахунків за придбаний товар в повному обсязі, позбавляє платника податку  на формування податкового кредиту.
Колегія суддів вважає вказаний довід таким, що не заснований на нормах податкового законодавства.
За правилами пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема,  з придбанням товарів.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України). 
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України  не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних  податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені  митними деклараціями  (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими  пунктом 201.11  статті 201 цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Системний і цільовий способи тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що дата податкового кредиту  визначається за певною подією залежно від того, яка операція відбувається і це врегульовано пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України. 
У даному випадку, Покупець, в особі ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  реалізував своє право на формування податкового кредиту після складання податкової накладної Постачальником, в особі ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»,  зокрема в момент відвантаження товарів та реєстрації цієї податкової накладної в ЄРПН.
Отже, податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником ПДВ, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту.
За приписами пункту  200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: 
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;  
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пункти  201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України унормовують, що   на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів/послуг, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана зареєстрована в ЄРПН податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів.

Досліджуючи надані ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  документи, що підтверджують перевезення товару, контролюючий орган установив, що автомобільним перевізником являлося ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ» (вид діяльності - вантажний автомобільний транспорт), замовником ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА», вантажовідправник: ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ». Пункт навантаження: вул. Теплична, буд.1, с. Авангард, Одеська обл., пункт розвантаження: вул. Індустріальна, м. Миколаїв;
В графі здав (відповідальна особа відправника) - зазначено лише підпис та печатку ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»;
В графі прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) - зазначено лише підпис та печатку ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»;
В графі вантажно-розвантажувальні операції - дані відсутні щодо навантаження/ розвантаження, часу прибуття/вибуття/простою, підпис відповідальної особи тощо.
До речі, слід зазначити, що до податкової перевірки, крім товарно – транспортних накладних,  платник податку також надавав  договір перевезення вантажів автомобільним транспортом від 27.04.2023, укладений між  Замовником, в особі ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» та Перевізником, в особі   ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ» та транспортні заявки  на перевезення товару, де вказано маршрут перевезення, вид вантажу його маса та/або  об`ємна вага, місце завантаження, розвантаження, ціна/вартість перевезення (т.1 а.с.100-104).
Проаналізувавши, наведені документи ГУ ДПС у Миколаївській  області   відзначило, що ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   не надало обґрунтованих пояснень та відповідних документів щодо Вантажовідправника, в особі  є ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ, оскільки перевезення товарів відбувалося на вантажному автотранспорті, який належить ОСОБА_1 , тобто  директору ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА», а не ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ».

Пояснюючи дані обставини, ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» зазначило, що при заповненні товарно – транспортних накладних відбулася помилка стосовно Вантажовідправника, замість ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» було зазначено ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ».
Колегія суддів погоджується з доводами ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА», що  товарно–транспортна накладна не є визначальним документом для підтвердження реальності проведення господарської операції. Понад те, факт перевезення товару підтверджується іншими первинним документами бухгалтерського обліку, а саме рахунком-фактурою №СФ-0000016 від 31.05.2023  актом здачі – прийняття робіт (надання послуги) №ОУ-0000012 від 31.05.2023, податковою накладною №6 від 30.09.2023, реєстрація якої була зупинена контролюючим органом.
Досліджуючи довід ГУ ДПС у Миколаївській  області  про те, що ТОВ «ЛИДЕР СТРОЙ» відповідно до  звіту 4-ДФ наданого до контролюючого органу за 4 квартал 2022 року та перше півріччя 2023 року  не декларувало дохід, виплачений самозайнятим особам з ознакою 106,157, колегія суддів поділяє правові висновки суду  першої інстанції, які спираються на висновки суду касаційної інстанції, що порушення постачальником послуг  вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення покупцем послуг вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту.
Додами апеляційної скарги також є відсутність у ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   накладних на оприбуткування товару на склад, довіреності, актів прийому-передачі, документів щодо переміщення ТМЦ, зазначених у видаткових накладних, у зв`язку з чим не можливо встановити, що даний товар отриманий від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ».
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами скаржика, адже факт обліку товарів підтверджується:
оборотно – сальдовою відомістю по рахунку №281 ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ», місце зберігання: товари за травень 2023. Слід урахувати , що  на субрaхунку 281 «Товари на складі» ведеться  облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових та розподільчих базах, складах;
журналом ордером і відомістю по рахунку 631 розрахунки з вітчизняними постачальниками за травень 2023, оборотно –сальдовою відомістю по рахунку 201 ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ», партії, місця зберігання, матеріали ТМЦ (каска захисна) за травень 2023; 
оборотно –сальдовою відомістю по рахунку 201 ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» партії, місця зберігання, матеріали ТМЦ (рукавички текстильні) за травень 2023.
Також є підтвердження того, що ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  використовує в господарській діяльності придбані товари. Наведене  підтверджується актами списання №СпТ- 000025 від 30.06.2023, №СпТ – 000026 від 30.06.2023, №СпТ 000123 від 30.09.2023, №СпТ-000122 від 30.09.2023 (т.1 а.с.16-17).

За приписами   пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України,  встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пункт 44.2 статті 44 Податкового кодексу України  унормовує, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. 
Платники податку, які відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. 
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Доводи ГУ ДПС у Миколаївській  області   про те, що за даними ЄРПН не підтверджено придбання ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» товарів, які в подальшому було реалізовано на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА», суд апеляційної інстанції оцінює таким чином.
Так, в полі зору контролюючого органу перебували копії вантажних митних декларацій, за якими на адресу ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» експортувався товар.
В апеляційній скарзі, ГУ ДПС у Миколаївській  області   зазначає, що наведений, в митних деклараціях, перелік товару, не відповідає номенклатурі, зазначеної у видаткових накладних на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» в травні 2023 року.
Утім, колегія суддів уважно дослідивши акт податкової перевірки, де докладно описуються митні декларації ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» установила, що на адресу вказаного підприємства експортувалися ліхтарі електричні, LED ліхтарі електричні, з живленням від акумуляторних батареї в асортименті -1570 шт, радіоапаратура дистанційного керування, номенклатура, зокрема, GPS - навігатори в комплекті з кріпленням - 580 шт, лампи LED.
Саме такі товари придбавалася ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»   у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ».
Також ГУ ДПС у Миколаївській  області, провівши аналіз даних ЄРПН, установило  оформлення ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» податкових накладних зі статусом «зареєстровано», «реєстрацію зупинено» з номенклатурою: LED -лампи, ліхтарі електричні LED, камери, навігатори GPS, акумуляторні батареї 16-48А, сигналізаційні пристрої для захисту від крадіжки, прожектори електричні для використання з LED лампочками, скло з обробленими краями, з обробленою після виготовлення поверхнею, неоправлене, некомбіноване з іншими матеріалами, канцелярські ручки кулькові, з рідким чорнилом тощо на адресу контрагентів-покупців, зокрема: на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» в травні 2023 року.
Виходячи з викладених обставин, колегія суддів, що є безпідставними доводи  контролюючого органу про неможливість постачання ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»  товару за наведеною номенклатурою по ланцюгу постачання: ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»  - ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА».

Не заслуговують на довіру і доводи скаржника, що у Постачальника ТМЦ, в особі ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ»  відсутні об`єктивні можливості виконання господарської операції із урахуванням фактичних господарських ресурсів постачальника (наявність виробничих потужностей, персоналу тощо), а відтак ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» слід було проявляти розумну обережність при укладанні договору. 
В акті перевірки зазначено, що  за аналізом наявних в ГУ ДПС у Миколаївській області баз даних та вхідної інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей  72, 73 і 74 Податкового кодексу України  встановлено таке.
Відповідно до форми 20-ОПП у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» наявні  офіс, склад та автотранспортний засіб (навантажувач).
Основним видом діяльності за КВЕД 4690 «Неспеціалізована оптова торгівля».
Згідно наданого, до територіального органу ДПС, за місцем обліку податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за І квартал 2023 року чисельність працюючих ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ» складала 6 осіб.
Зважаючи на вказані обставини, є всі підстави стверджувати, що ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «АБСОЛЮТ», поставляючи ТМЦ на адресу ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА»  діяло в межах основного виду діяльності, має достатній персонал для виконання поставлених завдань та матеріально –технічну базу.
Відповідаючи на останній довід скаржника про ненадання до перевірки  ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» сертифікатів якості, паспортів відповідності, колегія суддів звертається до правових висновків Верховного Суду, що викладені в постанові від 21.08.2023 у справі №200/2903/22  про те, що наявність або відсутність відповідних документів самостійно не може підтверджувати або спростовувати самого факту здійснення господарської операції.   До того ж,  сертифікати якості чи відповідності є товаросупровідними документами, надаються, як правило, на вимогу покупця, та у податковому/бухгалтерському обліку не відображаються, оскільки фактично не містять достатньої і необхідної інформації про господарську операцію з поставки.
Отож, оцінюючи, наведені скаржником, в апеляційній скарзі,  аргументи, колегія суддів зауважує, що вони були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, в апеляційній скарзі не зазначено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями: 195, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВСЬКА ЕРА» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

суддя                                                                                           Ю. М. Градовський

суддя                                                                                           Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 27.05.2024.