ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/9156/23	
                                                                                Суддя І інстанції – Науменко  В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки  Національної поліції України
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1  до Департаменту внутрішньої безпеки  Національної поліції України  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду навчання в Національному університеті державної податкової служби України з 01.09.2005 по 20.05.2010 та проходження служби в податковій міліції з 09.04.2012 по 01.11.2017 включно; 
- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період навчання в Національному університеті державної податкової служби України з 01.09.2005 по 20.05.2010 та проходження служби в податковій міліції з 09.04.2012 по 01.11.2017 включно;
- стягнути судові витрати у справі. 
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що проходив службу органах податкової міліції з 09.04.2012 по 01.11.2017 року включно, крім цього проходив навчання в Національному університеті державної податкової служби України з 01.09.2005 по 20.05.2010. На даний час позивач проходить службу в Національній поліції України, вважає, що спірні періоди повинні бути зараховані до  стажу служби в поліції.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 січня 2023 року позовні вимоги було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду проходження служби в податковій міліції з 09.04.2012 по 01.11.2017 включно. Зобов`язано Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період проходження останнім служби в податковій міліції з 09.04.2012 по 01.11.2017 включно.
В іншій частині позовних було вимог відмовлено.
Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції Департаменту внутрішньої безпеки  Національної поліції України подав на нього апеляційну скаргу в якій просить  рішення суду в частині задоволених позовних скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що прирівнювання служби в органах податкової до служби в органах внутрішніх справ є помилковим, адже суперечить нормам статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», який є спеціальним, та у якому прямо передбачено та чітко окреслено ті види служби, які враховуються до стажу служби поліцейських. При цьому покликається на  правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 520/903/19.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування  судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.  
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 25.01.2022 проходить службу в органах Національної поліції України, з 23.05.2022 – на посаді оперуповноваженого відділу оперативних розробок Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, що підтверджується наказами по особовому складу (а.с. 7, 8) та копією послужного списку (а.с. 11-16).
Позивач з 09.04.2012 по 01.11.2017 проходив службу в органах податкової міліції, остання займана посада – старший оперуповноважений з особливо важливих справ відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ГУ ДФС у Кіровоградській області, мав спеціальне звання – капітан податкової міліції, що підтверджується копією наказу №602-о від 01.11.2017 (а.с. 10), копією послужного списку (а.с. 11-16), іншими матеріалами справи та сторонами не заперечується.
Зі змісту послужного списку (а.с. 13) також вбачається, що позивач у період з 01.09.2005 по 20.05.2010 був студентом Національного університету державної податкової служби України. Відповідач вказаний факт також не заперечив.
З матеріалів справи вбачається, що позивач 05.10.2023 звернувся до відповідача з рапортом, у якому ставив питання про зарахування йому до стажу служби в поліції періодів навчання в Національному університеті державної податкової служби України та проходження служби в органах податкової міліції (а.с. 5).
Водночас, листом від 16.10.2023 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для зарахування до стажу служби у поліції зазначених періодів (а.с. 6).
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що  порівняння правового статусу осіб, які проходили службу в органах податкової міліції та осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справи було предметом дослідження Верховного Суду, який у постанові від 07.10.2020 №826/16143/18 дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України. За таких підстав, оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону N 580-VIII, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України, враховуючи наведену практику Верховного Суду, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо зарахування до стажу служби в поліції періоду проходження ним служби в органах податкової міліції з 09.04.2012 по 01.11.2017 включно. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Спір у цій справі виник у зв`язку із незарахуванням відповідачем стажу служби позивача в органах податкової міліції до стажу служби в поліції.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі – «Закон №580-VIII», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтями 1, 2 указаного Закону Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. 
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII). 
Відповідно до частини першої статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. 
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. 
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 5 липня 2012 року №5083-VI, який набрав чинності з 12 серпня 2012 року, серед іншого, доповнено Податковий кодекс України розділом XVIII-2 (Податкова міліція). 
Так, пунктом 348.1 статті 348 Податкового кодексу України ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. 
Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків (пункт 348.2 статті 348 ПК України).
Згідно з пунктом 353.1 статті 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. 
Відповідно до пункту 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист". 
Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року №509-XII (далі –«Закон №509-XII»),  податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання злочинам та іншим правопорушенням у сфері оподаткування, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук платників, які ухиляються від сплати податків, інших платежів; запобігання корупції в органах державної податкової служби та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників органів державної податкової служби, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків. 
У статті 21 Закону №509-XII, яка визначала повноваження податкової міліції, зазначено, що податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань: приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про злочини і правопорушення, віднесені до її компетенції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення; здійснює відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, досудову підготовку матеріалів за протокольною формою, а також проводить дізнання та досудове (попереднє) слідство в межах своєї компетенції, вживає заходів до відшкодування заподіяних державі збитків; виявляє причини і умови, що сприяли вчиненню злочинів та інших правопорушень у сфері оподаткування, вживає заходів до їх усунення; забезпечує безпеку діяльності органів державної податкової служби та їх працівників, а також захист працівників від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням ними службових обов`язків; запобігає корупції та іншим службовим порушенням серед працівників державної податкової служби; збирає, аналізує, узагальнює інформацію щодо порушень податкового законодавства, прогнозує тенденції розвитку негативних процесів кримінального характеру, пов`язаних з оподаткуванням. 
Частина перша статті 24 Закону №509-XII визначала, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. 
Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» (стаття 26 Закону №509-XII).
За змістом частини першої у взаємозв`язку з пунктом 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Водночас статями 353, 356 ПК України визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ; на них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Проходження служби особами начальницького складу податкової міліції у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, передбачалося також частиною першою статті 24 Закону №509-XII.
Питання наявності правових підстав для зарахування поліцейському стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції вже досліджувалося Верховним Судом.
Так, 7 жовтня 2020 року Верховний Суд ухвалив постанову в справі №826/16143/18 за схожих фактичних обставин справи і правового регулювання спірних відносин.
У наведеній постанові, проаналізувавши повноваження, завдання та функції податкової міліції та відповідних підрозділів поліції, Верховний Суд дійшов висновку, що ці органи здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Враховуючи зазначене, Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.
Зрештою у контексті спірних правовідносин у справі №380/7750/20 Верховний Суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.
Така правова позиція надалі підтримана Верховним Судом у постановах від 13 серпня 2021 року у справі №440/1564/20, від 11 листопада 2021 року у справі №280/1546/21, підстави для відступу від неї відсутні.
З урахування викладеного, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що стаж служби позивача в податковій міліції має бути зарахований до стажу його служби в поліції.
Доводи апеляційної скарги з приводу  правової позиції щодо вичерпності переліку складових, які  включаються до стажу служби в поліції, установлених ч.2 ст.78 Закону України «Про національну поліцію, що викладена у постанові Верховного суду від 19.11.2019 у справі 520/903/19 не може братися до уваги, оскільки предметом  цієї справи було включення до стажу служби в поліції  періоду навчання у вищому навчальному закладі, в той час як у спірних правовідносинах предметом спору є незарахування відповідачем  стажу служби позивача в органах податкової міліції до стажу служби в поліції, отже  вказана правова позиція, на яку посилається апелент, не є релевантною   до спірних правовідносин. 
Доводи викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки висновків, зроблених судом першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції  залишити без змін. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки  Національної поліції України – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 січня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили. 
В повному обсязі постанова складена  16 квітня 2024 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко