КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 760/685/24                                    Головуючий у суді першої інстанції - Демидовська А.І.
Номер провадження № 33/824/2399/2024                                          Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2024 року                                                                                        м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Тимошенком Владиславом Володимировичем , на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року щодо притягнення :  
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 725284, 22 грудня 2023 року о 17 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Каменерів, 5 водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Audi А5 державний номерний знак НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті вул. Каменерів та пров. Мостовий здійснив зіткнення з транспортним засобом Mazda 6 державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку та виконував поворот ліворуч, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.3Б, 14.6А Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року провадження у справі про притягнення   ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник іншого учасника ДТП ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко В.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої на його думку, суд допустив спрощений підхід до розгляду справи, невірно та упереджено в інтересах ОСОБА_3 оцінив докази, що призвело до помилкових висновків щодо обставин справи та кваліфікації дій порушника всупереч об`єктивним обставинам справи та наявним доказам.
Звертає увагу, що апелянтка не була повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції, відтак, не змогла надати суду свої пояснення та заперечення. Крім того, про наявність постанови дізналась від працівників поліції та 20 лютого 2024 року на виконання її заяви судом було надіслано примірник постанови до її електронного кабінету.
Враховуючи наведене, представник потерпілої просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити такий строк.
В обґрунтування апеляційної скарги представник Тимошенко В.В. вказує, що місце зіткнення автомобілів знаходиться на перехресті, й відповідно до п. 14.6А Правил дорожнього руху - заборонено обгін на перехресті, тож висновок суду щодо необґрунтованості та непідтвердженості вказаних в протоколі відомостей про порушення ОСОБА_3 зазначеного пункту ПДР, що призвело до ДТП, не ґрунтуються на матеріалах справи.
Судом не надано обґрунтування неприйняття чи спростування письмових пояснень ОСОБА_1 щодо обставин ДТП, натомість безпідставно надав перевагу показам свідка ОСОБА_4 , що викладені в документі «схема відтворення обстановки ДТП проведеної за участі ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 від 09 січня 2024 року» та суб`єктивному висновку авто-технічного дослідження №ЕД-19/111-24/3741-ІТ від 06 лютого 2024 року, що виконаний на замовлення ОСОБА_3 за наданими ним доказами. Вважає вказаний висновок таким, що отриманий у спосіб, що не передбачений законом.
Апелянт вказує, що свідка ОСОБА_4 не було на місці пригоди, його дані не зафіксовані працівниками поліції та його покази жодним чином не спростовують здійснення ОСОБА_3 обгону на перехресті, що заборонено ПДР.
Разом з тим, щодо наданого стороною захисту ОСОБА_3 висновку, апелянт вказує, що суд не призначав судової експертизи, про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку експерт не попереджався, матеріали справи експерту не надавалися, а надавалися лише ті дані та докази, які захисник вважав за потрібне перед цим створити та надати, щоб добитися своїх цілей в інтересах свого клієнта, як описано в самому висновку. На думку представника апелянта, є очевидним, що експерт підійшов однобічно до своїх висновків і неправильно та суб`єктивно кваліфікував дії учасників ДТП відповідно до ПДР та об`єктивних обставин.
Підсумовуючи, представник  ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко В.В. просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та  прийняти нове судове рішення, яким визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
При апеляційному розгляді справи представник  ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко В.В. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
При апеляційному розгляді справи ОСОБА_3 та його захисник  Антосин Р.С. заперечили щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, які з`явились на розгляд до суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Тимошенко В.В. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.
З матеріалів справи вбачається, що про розгляд даної справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не повідомлялась.
Із тексту постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року вбачається, що ні ОСОБА_1 , ні її представник Тимошенко В.В. , не були присутні в судовому засіданні в день винесення оскаржуваної постанови.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції копію оскаржуваної постанови направив ОСОБА_1 лише 02 квітня 2024 року на виконання її заяви (а.с.40-43).
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі мотивував своє рішення тим, що вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважав, що відомості про порушення ОСОБА_3   п.п. 2.3 б), 14.6 а) Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджено належними доказами. Порушень п. 14.6 а) ПДР України, які перебували б в причинному зв`язку з настанням ДТП в діях ОСОБА_3 не встановлено. Також суд вказав, що передбачених законом підстав для визнання показів свідка ОСОБА_4 неналежним та недопустимим доказом у судовому засіданні не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі необхідно закрити. 
Апеляційний суд не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 725284, 22 грудня 2023 року о 17 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Каменерів, 5 водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Audi А5 державний номерний знак НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті вул. Каменерів та пров. Мостовий здійснив зіткнення з транспортним засобом Mazda 6 державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку та виконував поворот ліворуч, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.3Б, 14.6А Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.1).
В матеріалах справи міститься також схема місця ДТП, яка сталася 22 грудня 2023 року, складена працівниками патрульної поліції, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.2).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 22 грудня 2023 року зазначено, що вона рухалась по вул. Каменерів від вул. Холодноярської та хотіла повернути ліворуч на Мостовий провулок, а тому пригальмувала, увімкнула показник повороту ліворуч і почала звертати ліворуч. Вказано, що позаду її машини їхала машина Audi А5 державний номерний знак НОМЕР_1 , яка врізалась їй в бік машини при здійсненні нею повороту ліворуч (а.с.3).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 22 грудня 2023 року зазначено, що всі пояснення він надасть в суді (а.с.4).
Разом з тим, захисник ОСОБА_3 - адвокат Антосина Р.С. відібрав пояснення у ОСОБА_3 09 січня 2024 року, відповідно до яких ОСОБА_3 пояснив, що 22 грудня 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. він рухався на своєму власному автомобілі марки Audi A5 державний номер НОМЕР_1 по вул. Каменярів в м. Києві. В салоні автомобіля був сам, автомобіль власний повністю справний, ОСОБА_3 рухався із увімкненим ближнім світлом фар зі швидкістю близько 50 км/год. Вказана вулиця проходить через приватний сектор. Вулиця в тому місці вузька, також дуже вузькі тротуари, з обох боків вулиці бетонний паркан та затяжний підйом. На той час була темна пора доби та йшов мілкий дощ, вуличне освітлення було рідким та не яскравим. В тому місці дорожнє покриття асфальтоване, дорога має по одній смузі руху в кожному напрямку, але будь яка дорожня розмітка відсутня. В кінці підйому поворот на ліво. ОСОБА_3 по вказаній дорозі раніше не їздив, в той момент рухався використовуючи навігатор. Проїхавши десь половину підйому, ОСОБА_3 помітив попереду себе автомобіль, що рухався із меншою швидкістю приблизно 20-30 км/год, це був автомобіль Mazda 6 темного кольору. ОСОБА_3 вирішив обігнати вказаний автомобіль, для чого увімкнув покажчик лівого повороту, впевнився, що на зустрічній смузі відсутні перешкоди, після чого розпочав маневр обгону. Коли ОСОБА_3 уже паралельно майже порівнявся з автомобілем Mazda 6, так що передня частина його автомобіля знаходилась в районі водійських дверей автомобіля Mazda 6, водій автомобіля Mazda 6 різко змінив напрямок руху вліво в результаті чого відбулося зіткнення. Перед цим, водій автомобіля Mazda 6 не вмикав сигналу повороту, крім того перед цим не зупинився для здійснення повороту (а.с.20-21).
Також захисник ОСОБА_3 - адвокат Антосина Р.С. відібрав пояснення у ОСОБА_4 09 січня 2024 року, згідно яких він 22.12.2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. знаходився на перехресті вул. Каменярів та пров. Мостового в м. Києві. Він сидів на передньому пасажирському сидінні в автомобілі Volkswagen Caddy, там чекав свого товариша, який пішов до знайомого. В один із моментів ОСОБА_4 помітив, що знизу з боку вул. Холодноярської (Кайсарова) на підйом рухаються два автомобілі, передній автомобіль марки Mazda 6 темного кольору рухався значно повільніше, позаду рухався автомобіль Audi A5 світлого кольору. Автомобіль Mazda 6 рухався значно повільніше автомобіля Audi A5. ОСОБА_4 повідомив, що не бачив, щоб у автомобіля Mazda 6 був увімкнений покажчик повороту. Коли Автомобіль Audi A5 уже майже зрівнявся з автомобілем Mazda 6, водій Mazda 6 різко повернув ліворуч, в результаті чого відбулося зіткнення. Вказано, що перед різким поворотом ліворуч автомобіль Mazda 6 не зупинявся. ОСОБА_4 побачив, що водіям після ДТП допомога не потрібна, а тому залишив свій номер телефону та поїхав по справах (а.с.22-23).
Крім того, в матеріалах справи міститься також Висновок експертного дослідження №№ЕД-19/111-24/3741-ІТ від 06 лютого 2024 року, виконаний на підставі заяви адвоката Антосини Р.С., діючого в інтересах ОСОБА_3 , за матеріалами справи про адміністративне правопорушення №752/12321/23 (а.с.26-33).
Відповідно до вказаного вище Висновку: 
1.      За даних дорожніх обставин водій автомобіля «Audi A5» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.
2.      В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mazda 6» держаний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. б) п. 9.2., п. 9.4. та п. 10.1. Правил дорожнього руху України.
3.      За даних дорожніх умов, в діях водія автомобіля «Audi A5» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , невідповідностей у виконанні вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.
4.      В даній дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Mazda 6» держаний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п.п. б) п. 9.2., п. 9.4. та п. 10.1. Правил дорожнього руху України. Невідповідності у виконанні п. 10.1. Правил дорожнього руху України, в діях водія автомобіля «Mazda 6» держаний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
5.      В дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Audi A5» державний номер НОМЕР_1 полягала у виконанні водієм автомобіля «Mazda б» держаний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України. При виконанні вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «Mazda 6» держаний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 мала технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Audi 5» державний номер НОМЕР_1 , на що у неї не було перешкод технічного характеру.
6.      За даних дорожніх умов, водій автомобіля «Audi A5» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Mazda 6» держаний номер НОМЕР_2 , шляхом застосування екстренного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху.
Разом з тим, при апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_1 - Тимошенко В.В. надав до суду Висновок експерта за результатами проведення інженерно-технічного дослідження №ВЕД-15/24 від 29 квітня 2024 року.
Відповідно до вказаного вище Висновку: 
-         За обставин та умов виникнення даної пригоди, що викладені в наданих на дослідження матеріалах справи (в тому числі з врахуванням обставин даної пригоди, вказаних в показах водіїв транспортних засобів, а також встановлених у актах додаткового огляду місця події), з технічної точки зору, водій автомобіля Audi ОСОБА_3 , повинен був діяти у відповідності до вимог п.14.6 а) ПДР України. В свою чергу, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля Mazda ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності до вимог п.16.13 ПДР України, та в залежності від моменту настання об`єктивної можливості у водія даного транспортного засобу виявити автомобіль Audi, що виконував маневр обгону, у відповідності до вимог п.10.1 ПДР України або п.12.3 ПДР України.
-         В даній дорожній обстановці (що описана в наданих на дослідження матеріалах справи та зверненні щодо проведення даного дослідження) дослідження питання технічної можливості попередження даної ДТП з боку водія автомобіля Audi ОСОБА_3 експертним шляхом є методично недоцільним; вказана можливість забезпечувалась у випадку дотримання вказаним водієм автомобіля Audi вимог п.14.6 а) ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожній обстановці, що детально викладена в наданих на дослідження матеріалах справи, водій автомобіля Mazda ОСОБА_1 могла не мати технічної можливості уникнути даної пригоди (зіткнення автомобілів Audi та Mazda) з причин та за умов наведених в дослідницькій частині. 
-         За наведених в дослідницькій частині умов та параметрів виникнення даної пригоди, немає підстав технічного характеру вбачати в діях водія автомобіля Mazda ОСОБА_1 невідповідності п.16.13 та 10.1 або 12.3 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В свою чергу, за умови та параметрів руху даних транспортних засобів перед пригодою, що вбачаються з наданих на дослідження матеріалів ( в тому числі й звернення щодо проведення даного дослідження), дії водія автомобіля Audi ОСОБА_3 , з технічної точки зору, не відповідають вимогам п.14.6а) ПДР України, та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (зіткнення автомобілів  Audi та Mazda).
Відповідно до положень пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до положень пункту 14.6 (а) Правил дорожнього руху України обгін заборонено на перехресті.
Відповідно до положень пункту 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до положень пункту 16.3 Правил дорожнього руху України перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Відповідно до положень пункту 16.6 Правил дорожнього руху України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Відповідно до положень статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Суд першої інстанції, при ухвалення оскаржуваного судового рішення, керувався тим, що в діях ОСОБА_3 не вбачається порушення положень п.п. 2.3 б), 14.6 а) Правил дорожнього руху України. При цьому, судом було взято до уваги Висновок експертного дослідження № №ЕД-19/111-24/3741-ІТ від 06 лютого 2024 року, наданий захисником ОСОБА_3 .
Разом з тим, апеляційний суд критично оцінює наданий захисником ОСОБА_3 висновок, оскільки на дослідження експерту було надано не всі матеріали даної справи.
Так, із Висновку експертного дослідження № №ЕД-19/111-24/3741-ІТ від 06 лютого 2024 року вбачається, що на дослідження було надано, зокрема, копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 - на 2 арк. (а.с.26 зворотній бік).
Проте, станом на проведення вказаного дослідження матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 налічували 4 сторінки, а не дві. Вказане свідчить про те, що експерту було надано не всі матеріали для проведення вказаного дослідження. Зокрема на дослідження експерта не були надані пояснення ОСОБА_1 , які нею були дані працівникам поліції  зразу ж після  вказаної ДТП - 22 грудня 2023 року, та відповідно містили відомості щодо дій учасника дорожнього руху  в момент   вказаного дорожньої події. Вказані пояснення учасника дорожнього руху були надані нею без участі сторонніх осіб (  адвокатів) та містили відомості щодо обставин  ЖТП, які не стали предметом дослідження експерта та відповідно свідчать про не повноту даної експертизи.  
Разом з тим, як вбачається з Висновку експерта за результатами проведення інженерно-технічного дослідження №ВЕД-15/24 від 29 квітня 2024 року, експерту були надані матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 на 39 аркушах, копії апеляційної скарги, фотознімки з місця пригоди (12 шт.), копія протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ААД №860419 від 26 березня 2024 року (на 1 арк.), акти від 23 квітня 2024 року та 24 квітня 2024 року додаткового огляду місця пригоди адвокатом Тимошенко В.В. із додатками ( на 9 арк., 27 фотознімків та 2 відеозаписи).
Таким чином, апеляційний суд вважає, що належним і допустимим доказом слід вважати саме Висновок експерта за результатами проведення інженерно-технічного дослідження №ВЕД-15/24 від 29 квітня 2024 року, оскільки останній складений з врахуванням всіх матеріалів справи.
Апеляційний суд приймає до уваги наданий апелянт висновок експерта та враховує, що згідно висновку за умови та параметрів руху даних транспортних засобів перед пригодою, що вбачаються з наданих на дослідження матеріалів ( в тому числі й звернення щодо проведення даного дослідження), дії водія автомобіля Audi ОСОБА_3 , з технічної точки зору, не відповідають вимогам п.14.6а) ПДР України, та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (зіткнення автомобілів  Audi та Mazda).
Також суд враховує характер пошкоджень транспортних засобів, які були отримані в результаті даного ДТП, що співпадає із висновками викладеними у п.4  Висновку експерта за результатами проведення інженерно-технічного дослідження №ВЕД-15/24 від 29 квітня 2024 року.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_3  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до положень статті 38 КУпАП (в редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 ) якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Як вбачається із адміністративних матеріалів справи, правопорушення вчинене ОСОБА_3 22 грудня 2023 року, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено також 22 грудня 2023 року.
Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржувана постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Тимошенком Владиславом Володимировичем, задовольнити.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.
Провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тобто із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського 
апеляційного суду                                                                         М.А.Яворський