ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року	Львів	Справа № 300/5466/22 пров. № А/857/2361/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, 
на рішення в Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року (суддя – Біньковська Н.В., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №300/5466/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, 
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

                                                             встановив:  

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, в якому просила: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , боргу пенсії у розмірі 161752,59 грн, що підлягала виплаті і залишалась недоодержаною у зв`язку з його смертю; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області провести виплати ОСОБА_1 , дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , боргу пенсії у розмірі 161752,59 грн, що підлягала виплаті і залишалась недоодержаною у зв`язку з його смертю. 
Відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку із смертю пенсії в розмірі 161752,59 грн.. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку із смертю пенсію в розмірі 161752,59 грн.. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в частині задоволених позовних вимог. Вважає апелянт, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідністю обставинам справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт, зазначає, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 300/3841/20 Головним управління Пенсійного фондук України в Івано-Франківській області в квітні 2021 року проведено перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01.04.2019 року, а також  внесено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Звертає увагу на те, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонеру з числа службовців та залишилися недоодержаними у зв`язку із його смертю, не включається до складу спадщини, тому у спірному випадку відсутні відносини спадкування щодо неотриманих сум пенсії померлого ОСОБА_2 , нарахованих на виконання рішення у справі №300/3841/20. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 03.01.2024 та винести рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №300/4121/21, яке набрало законної сили 13.01.2022, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.07.2021 № 9/1/2573, з урахуванням проведених платежів. 
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.04.2022 Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 помер помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що внесено 19.04.2022 відповідний актовий запис під № 1018 (а.с. 12). 
ОСОБА_1 як дружині померлого пенсіонера з 01.05.2022 призначена пенсія в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 30 % від суми місячного заробітку за померлого чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 14). 
Позивач 05.09.2022 звернулася до відповідача із заявою про виплату недоодержаної суми пенсії чоловіка у зв`язку із його смертю, яка нарахована на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 300/4721/21 у сумі 161762,59 грн (а.с. 16). 
Листом від 22.09.2022 №3760-3576/С-02/8-0900/22 відповідач повідомив позивача про те, що ОСОБА_2 пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплачена по 30.04.2022. Виплата пенсії ОСОБА_2 припинена у зв`язку із його смертю з 01.05.2022 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Недоодержаних сум пенсій немає. Згідно із рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/4721/21 від 13.12.2021 обліковується борг в сумі 161752,59 грн. за період з 01.04.2019 по 28.02.2022. Зазначено, що в порядку ст. 264 КАС України спадкоємцю необхідно звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 17). 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , як дружині померлого пенсіонера, заборгованості по пенсійним виплатам, що підлягали йому виплаті та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, позивач звернувся до суду із даним позовом. 

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як дружина померлого пенсіонера ОСОБА_2 , правомірно звернулася до пенсійного органу за відповідною виплатою, суд прийшов до висновку, що позивач має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому пенсіонерові з числа військовослужбовців, але не була йому виплачена пенсійним органом у зв`язку з його смертю. 
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. 
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. 
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. 
Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. 
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. 
Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 
Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера. 
Відповідно до абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. 
Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті. 
Разом з тим, в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя. 
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання. 
Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 
Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 300/4121/21, яке набрало законної сили 13.01.2022, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.07.2021 № 9/1/2573, з урахуванням проведених платежів. 
На виконання рішення суду Пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату за рішенням суду за період з квітня 2019 року по лютий 2022 року в розмірі 161752,59 грн., що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою ОСОБА_2 (а.с. 15). Спору щодо розміру нарахованої доплати між сторонами немає. 
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ,  виданого 19.04.2022, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12). 
Отже, пенсійним органом за життя пенсіонера ОСОБА_2 було нараховано останньому доплату пенсії за період з квітня 2019 року по лютий 2022 року в сумі 161752,59 грн.. 
05.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка. 
Відповідач відмовив позивачу у виплаті недоотриманої її чоловіком сум пенсії, вказавши, що отримання коштів, нарахованих на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/4721/21, можливе у разі заміни сторони виконавчого провадження. 
Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на необхідність заміни стягувача належним правонаступникам колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернулася щодо виплати їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не щодо виконання рішення у справі № 300/4721/21. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що сума пенсії, яка підлягала виплаті позивачу, є недоодержаною сумою пенсії її померлого чоловіка, тому підлягає виплаті його дружині. При цьому, заміна сторони в виконавчому провадженні в даному випадку не є належним способом захисту прав позивача. 
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсії в сумі 161752,59 грн, нарахованої на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/4721/21, оскільки ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок із виплати, зокрема дружині, суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. Та як наслідок зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію в сумі 161752,59 грн, нараховану на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/4721/21. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до їх переоцінки та незгоди з ними, а отже є безпідставними. 
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                            постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – залишити без задоволення. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024  року в адміністративній справі №300/5466/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль