ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2024 року	Львів	Справа № 300/8455/23 пров. № А/857/1370/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Ніколіна В.В., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року (головуючий суддя: Могила А.Б., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-
встановив:
ОСОБА_1 , 08.12.2023 звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки при обрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ) провести ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з 12.01.2022 перерахунок пенсії за віком відповідно до     Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»     із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Обґрунтовує позов тим, що з 2017 року позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до     Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991. З 12.01.2022 його переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003. Однак, відповідачем протиправно застосовано при розрахунку пенсії за віком середній заробіток по Україні за 2014-2016 роки. Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій     статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1 058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де зокрема Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Однак, у даному випадку йому з 2017 року призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому повинен враховуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року призначення пенсії відповідно до     Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, слід зобов`язати відповідача застосувати при обрахунку його пенсії за віком з 12.01.2022 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року позов задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки при обрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 з 12.01.2022 перерахунок пенсії за віком відповідно до     Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»     із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн. та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати, а у задоволенні позову відмовити повністю.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що у відповідності до норм ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з пенсії з вислуги років на пенсію за віком при обчисленні розміру пенсії застосовано показник середньої заробітньої плати працівників , зайнятих у галузях економіки України за 2014, 2015, 2016 роки (5426,60 грн).
На виконання Постанови КМУ «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту  найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 № 118, проведено індексацію пенсії з урахуванням базової зарплати, яка застосовується при перерахунку з 01.03.2021 р (5426,60 грн) збільшеної на 14 відсотків, тобто 6186,32 грн.
На виконання Постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 року» проведено індексацію з урахуванням базової зарплати яка застосовується при перерахунку з 01.03.2022 (6186,32 грн) збільшеної на 19% тобто 7405,03 грн.
Апелянт зазначає, що розглянувши заяву позивача пенсійним органом листом від 03.08.2023 № 7063-7027/Н-02/8-0900/23 повідомив позивача про відсутність правових підстав щодо застосування при переведенні показника середньої заробітньої плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки що передують року звернення за 2019-2021 року в розмірі 10846,37 грн.
На думку апелянта право вибору призначення одного з видів пенсійного забезпечення було використано Позивачем 03.01.2017. В подальшому можливе тільки переведення з одного виду пенсій на інший відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу з 03.01.2017 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (а. с. 40).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 12.01.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перехід з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а. с. 147-148).
На підставі вказаної заяви позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, згідно з розрахунком відповідача від 13.01.2022 при обрахунку пенсії за віком позивачу застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн (а. с. 151-159).
Позивач, 05.07.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок його пенсії з 12.01.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки (а. с. 22).
За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 03.08.2023 № 7063-7027Н-02/8-0900/23 повідомив, що середня заробітна плата по Україні за 2019-2021 роки застосовується лише для первинного призначення пенсії. Застосування показника середньої заробітної плати, визначеного ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком не передбачено (а. с. 23-25).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки при обрахунку його пенсії, позивач звернувся із цим позов до суду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до     частини другої     статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно ч. 2 ст. 40 Закону № 1058,  заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ Кз3+ ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною 1 ст. 27 Закону № 1058 передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп*Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до     статті 40     цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до     статті 25     цього Закону.
Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (ст. 1 Закону № 1058).
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 1058, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс=(См*Вс)/100%*12.
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).
Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що особі при призначенні пенсії надано право обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховувати при обчисленні розміру її пенсії. Разом з тим, наведені вище правові норми не наділяють правом пенсійний орган самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 160/1052/19.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначений статтею 40 Закону № 1058-ІV.
Згідно з частиною 1 статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше у 2022 році, а тому має право на призначення пенсії за віком за правилами Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення відповідно до вимог частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV, тобто за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до     ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 300/8455/23 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. В. Ніколін