ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

08 травня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/9092/22
Головуючий у першій інстанції – Рахманкулова І. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/620/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів:  Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,
із секретарем – Піцан В.М. 
учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 02 лютого 2024 року (місце ухвалення – м. Чернігів, повний текст рішення складено 09.02.2024)  у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку між співвласниками та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі житлового будинку між співвласниками,
                                  В С Т А Н О В И В :
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку між співвласниками та у січні 2023 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ в натурі житлового будинку між співвласниками.
В обґрунтування позовів сторони посилаються на те, що під час перебування у шлюбі, який розірвано, ними спільно збудовано житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 у справі № 750/14384/17 затверджено мирову угоду між сторонами, згідно умов якої у кожної зі сторін виникає право власності на 1/2 частину незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому сторони оформили документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та зареєстрували право власності.
Сторони зазначають, що ОСОБА_1 володіє земельною ділянкою з кадастровим номером № 7410100000:02:046:0380 площею 0,0142 га та з кадастровим номером № 7410100000:02:046:0379 площею 0,0858 га за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_2 володіє земельною ділянкою з кадастровим № 7410100000:02:046:0319, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 .
Звертаючись з позовами до суду сторони зазначають, що бажають припинити право спільної часткової власності на вказаний будинок в цілому та виділити в судовому порядку частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в натурі по 1/2 частці кожній із сторін.
У позові ОСОБА_1 просила:
- виділити ОСОБА_1 , як власниці 1/2 частини у житловому будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель за адресою: АДРЕСА_1 , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, житловий будинок, що складається з таких приміщень: 1-4 житлова кімната площею 23,3 кв.м, вартістю 388 251 грн; 1-5 кухня площею 12,1 кв.м, вартістю 201 624 грн; 1-11 житлова кімната площею 17,9 кв.м, вартістю 298 270 грн; 1-12 житлова кімната площею 10,4 кв.м, вартістю 173 297 грн.
- виділити ОСОБА_2 , як власнику 1/2 частини у житловому будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель за адресою: АДРЕСА_1 , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, житловий будинок, що складається з таких приміщень: 1-1 коридор площею 12,8 кв.м, вартістю 213 288 грн; 1-2 коридор площею 10,8 кв.м, вартістю 179 962 грн, 1-3 житлова кімната площею 12,5 кв.м, вартістю 208 289 грн.; 1-6 убиральня площею 1,5 кв.м, вартістю 24 995 грн; 1-7 ванна площею 4,2 кв.м, вартістю 69 985 грн; 1-8 кладова площею 5,4 кв.м., вартістю 89 981 грн; 1-І тамбур площею 5,2 кв.м, вартістю 86 648 грн.; 1-9 коридор площею 12,7 кв.м, 211 622 грн.; 1-10 житлова кімната площею 13,2 кв.м, вартістю 219 954 грн. По господарським будівлям та спорудам виділити: погреб П, вартістю 30 832 грн; гараж Б, вартістю 204 650 грн; літню кухню В, вартістю 182 115 грн; сарай Г, вартістю 70 709 грн; погреб П1, вартістю 157 431 грн; оглядову яму О, вартістю 17 015 грн; мансарду Мс1, вартістю 90 437 грн; убиральню У, вартістю 9 095 грн; літній душ Л, вартістю 5 341 грн; свердловину С, вартістю 30 851 грн.
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 520 879 грн грошової компенсації у зв`язку із відступом від ідеальних часток у вартості домоволодіння.
В зустрічному позові ОСОБА_2 просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частини будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;
- виділити йому в натурі в окрему одиницю із спільної часткової власності 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 , яка складається з: 1-1 коридору площею 12,8 кв.м, 1-2 коридору площею 10,8 кв.м, 1-3 житлової кімнати площею 12,5 кв.м, 1-4 житлової кімнати площею 23,3 кв.м, 1-6 убиральні площею 1,5 кв.м, 1-7 ванни площею 4,2 кв.м, 1-8 кладової площею 5,4 кв.м., 1-І тамбуру площею 5,2 кв.м, 1-9 коридору площею 12,7 кв.м. По господарським будівлям та спорудам виділити: гараж Б, літню кухню В, оглядову яму О, мансарду Мс1, убиральню У та літній душ Л.
Виділити ОСОБА_1 в натурі в окрему одиницю із спільної часткової власності 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 , яка складається з: 1-5 кухні площею 12,1 кв.м, 1-11 житлової кімнати площею 17,9 кв.м, 1-12 житлової кімнати площею 10,4 кв.м, 1-10 житлової кімнати площею 13,2 кв.м. По господарським будівлям та спорудам виділити: погреб П, погреб П1, свердловину С.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку між співвласниками – задоволено частково.
У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо запропонованого варіанту поділу житлового будинку між співвласниками – відмовлено.
Виділено ОСОБА_1 , як власнику 1/2 частини у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 : 1-4 житлову кімнату площею 23,3 кв.м, 1-5 кухню площею 12,1 кв.м, 1-11 житлову кімнату площею 17,9 кв.м, 1-12 житлову кімнату площею 10,4 кв.м. Усього по будинку 63,7 кв.м, що складає 45/100 частини в будинку і на 7,3 кв. менше від ідеальної частки в одиницях загальної площі. З урахуванням господарських будівель та споруд менше на 4/25 часток від ідеальної частки у праві власності.
Виділено ОСОБА_2 , як власнику 1/2 частини у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 : 1-1 коридор площею 12,8 кв.м, 1-2 коридор площею 10,8 кв.м, 1-3 житлову кімнату площею 12,5 кв.м, 1-6 убиральну площею 1,5 кв.м, 1-7 ванну площею 4,2 кв.м, 1-8 кладову площею 5,4 кв.м., 1-І тамбур площею 5,2 кв.м, 1-9 коридор площею 12,7 кв.м, 1-10 житлову кімнату площею 13,2 кв.м. По господарським будівлям та спорудам згідно технічного паспорту виділити: погреб П, гараж Б, літню кухню В, сарай Г, погреб П1, оглядову яму О, мансарду Мс1, убиральню У, літній душ Л, свердловину С. Усього по будинку 78,3 кв.м, що складає 55/100 частини в будинку і на 7,3 кв.м більше від ідеальної частки в одиницях загальної площі. З урахуванням господарських будівель та споруд більше на 4/25 часток від ідеальної частки у праві власності.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 286 090, 24 грн в рахунок компенсації відступу від вартості ідеальної частки.
Для реального поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 необхідно провести наступні перепланування.
ОСОБА_1 :
- улаштувати вхід до частини будинку, шляхом улаштування дверного прорізу у приміщенні 1-4, біля входу улаштувати ганок;
- улаштувати дверний проріз з приміщення 1-4 до приміщення 1-5;
- у приміщенні 1-4 улаштувати перегородку на відстані 2,0 м від перегородки, розділивши приміщення 1-4 на два приміщення (передпокою та кімнати);
- закрити дверний проріз з приміщення 1-4 до приміщення 1-2;
- закрити дверний проріз з приміщення 1-5 до приміщення 1-2;
- улаштувати сходи у приміщення 1-4, для можливості потрапляти до приміщення 1-11, 1-12, що розташовані у мансардному поверсі.
- улаштувати дверний проріз з приміщення 1-11 до приміщення 1-12;
- закрити дверний проріз з приміщення 1-11 до приміщення 1-9;
- закрити дверний проріз з приміщення 1-12 до приміщення 1-9;
- улаштувати санвузол.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно виконати роботи по відокремленню комунікацій та систем опалення, тобто виконати роботи по організації та підключенню частин житлового будинку до самостійних інженерних комунікацій (електрозабезпеченню, газопостачанню, з установкою самостійних лічильників, а також системи опалення), для чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно розробити та узгодити в установленому законодавством порядку проектну документацію на прокладку внутрішніх та зовнішніх інженерних комунікацій з отриманням необхідних дозволів у відповідних інстанціях. До завершення робіт по організації та підключенню частин будинків, що виділяються, до самостійних інженерних комунікацій, існуючі інженерні комунікації залишаються у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Улаштування дверного прорізу у зовнішній стіні, улаштування сходів з першого поверху до мансардного поверху, улаштування санвузлу є роботами, що передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи, тобто для проведення цих робіт, згідно до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», потрібно виготовлення проектної документації, отримання будівельного паспорту та подання повідомлення про початок будівельних робіт.
Для здійснення поділу житлового будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потрібно відокремити інженерні комунікації. Роботи по відокремленню інженерних комунікацій потребують втручання в інженерні системи. Для здійснення відокремлення комунікацій та систем опалення слід звертатися до проектних організацій, що мають відповідних сертифікованих спеціалістів, за відповідним проектом по відокремленню комунікацій та систем опалення.
Припинити право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_4 .
В іншій частині позовних вимог за первісним позовом – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 275, 10 грн у відшкодування витрат за висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 грн у відшкодування витрат за висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного, оціночно-будівельного експертного дослідження.
Судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 6 812, 83 грн компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Задовольняючи частково позовні вимоги первісного позову та відмовляючи у задоволені зустрічної позовної заяви суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів щодо можливості поділу будинку у запропонованому ним у зустрічній позовній заяві варіанті, з урахуванням будівельних норм та правил. Разом з тим, оскільки при поділі будинку між власниками відповідно варіанту № 1 висновку експерта № 18-22 від 26.10.2022, виконаного судовим експертом ОСОБА_3 , має місце відхилення від рівності часток у праві власності, при якому відповідачу ОСОБА_2 виділяється на 4/25 часток більше від ідеальної частки у праві власності, а тому з врахуванням вартості будинку та прибудинкових споруд, що визначена у висновку експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 3393/23-24 від 23.01.2024, і становить 1 788 064 грн, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 належить стягнути компенсацію за відхилення від рівності часток (4/25 часток) із загальної визначеної експертом вартості побудованих у домоволодінні споруд, що за підрахунком становить 286 090, 24 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2024  в частині та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 67 309, 50 гри в рахунок компенсації відступу від вартості ідеальної частки.
За доводами апеляційної скарги заявник не погоджується з висновком експерта ОСОБА_4 в частині визначення вартості житлового будинку. Апелянтом під час перебування справи на розгляді в Деснянському районному суді м. Чернігова було проведено судову оціночно-будівельну експертизу вартості домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , проте судом взято до уваги висновок експерта № 3393/23-24 від 23.01.2024 в частині визначення вартості домоволодіння, разом з тим не в повній мірі враховані всі обставини справи з урахуванням наявних доказів, на які в тому числі, послався суд першої інстанції.
У скарзі заявник зазначає, що в суді першої інстанції він погодився на поділ житлового будинку по запропонованому першому варіанту розподілу, разом з тим не погоджувався щодо поділу господарських будівель та споруд.
Посилається, що загальна вартість житлового будинку площею 142 кв.м без урахуванням господарських будівель та споруд за висновком експерта № 3393/23-24 від 23.01.2024 становить 1 430 451 грн. Вартість частини житлового будинку становить 715 225,50 грн. Згідно рішення суду ОСОБА_1 , як власнику 1/2 частини у житловому будинку загальною вартістю 64 7916 грн, ОСОБА_2 , як власнику 1/2 частини у житловому будинку загальною вартістю 782 535 грн. Таким чином підлягає стягненню компенсація відступу від вартості ідеальної частки в розмірі 67 309, 50 грн (782 535 - 715 225, 50).
Крім того, апелянт зазначає, що господарські будівлі і споруди побудовані ним особисто на земельній ділянці, що йому належать, та відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах право власності по 1/2 частині незавершеного будівництвом житлового будинку, та в подальшому було виготовлено технічний паспорт 05.07.2018, а тому погреб П, гараж Б, літня кухня В, сарай Г, погреб П1, оглядова яма О, мансарда Мс1, убиральня У, літній душ Л, свердловина С є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , а отже не підлягає включенню до загальної вартості майна, набутого під час шлюбу, яке підлягає поділу. В свою чергу позивачем не доведено, що зазначені господарські будівлі та споруди побудовані подружжям за час їх спільного проживання.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що за час перебування у шлюбних відносинах сторонами спільно за сімейні кошти збудовано будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 137, 5 кв.м. Крім безпосередньо житлового будинку (А-1), також збудували мансарду житлову (А2ман), прибудову (А1-1), гараж (Б-1), літню кухню (Б1-1), сарай (Б2-1), надбудову (Б3над) та погріб (б), що підтверджується технічним паспортом, виготовленим станом на 21.12.2015. Тобто, всі господарчі будівлі збудовані сторонами спільно до 2015 року. У грудні 2017 року ОСОБА_1 подала позов про розірвання шлюбу та деякий час проживала в будинку, винаймала квартиру. 27.03.2018 сторони розлучились. Крім того, наприкінці грудня 2017 року вона звернулася до суду з позовом про поділ майна та виділ частки нерухомого майна в натурі, спір закінчився утвердженням мирової угоди, після чого сторони знову продовжували проживати у спільно збудованому будинку та спільно користуватися господарчими спорудами. Замовили проведення технічної інвентаризації та було виготовлено новий технічний паспорт на спільне господарство (житловий будинок та господарчі споруди) від 05.07.2018, який відрізняється від точного паспорту, виготовленого 21.12.2015, тим, що у паспорті 2015 року не було відображено наявність убиральні (У), літнього душу (Л), свердловини (С), оглядової ями у гаражі (О), а також огорожі, хвіртки та воріт. Після проведеної у 2018 році інвентаризації сторони спільно ввели в експлуатацію будинок, зареєстрували право власності на нього 04.10.2018. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що ОСОБА_1 є власником споруд, які збудовані на земельній ділянці, що належить відповідачу, а тому має право на компенсацію їх вартості.
Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі після розірвання якого між ними виник спір щодо поділу майна подружжя, у зв`язку із чим ОСОБА_1   зверталася до суду із позовом про поділ майна подружжя для вирішення спору.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 у справі № 750/14384/17 затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за умовами якої незавершений будівництвом житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 визнається об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах. За ОСОБА_1 визнається право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,0858 га (кадастровий номер 7410100000:02:046:0379) та на земельну ділянку площею 0,0142 га (кадастровий номер 7410100000:02:046:0380) за адресою: АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . За ОСОБА_2 визнається право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9-10 т. 1).
У подальшому сторони зареєстрували право власності згідно вказаної мирової угоди, що підтверджується копією інформаційної витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140518805 від 08.10.2018 та № 127550533 від 14.06.2018 (а.с. 15-16, 17-20 т. 1).
Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка за номером АДРЕСА_4 , з кадастровим номером 7410100000:02:046:0319 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 17).
Задовольняючи частково позовні вимоги первісного позову та відмовляючи у задоволені зустрічної позовної заяви суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів щодо можливості поділу будинку у запропонованому ним у зустрічній позовній заяві варіанті, з урахуванням будівельних норм та правил. Разом з тим, оскільки при поділі будинку між власниками відповідно варіанту № 1 висновку експерта № 18-22 від 26.10.2022, виконаного судовим експертом ОСОБА_3 , має місце відхилення від рівності часток у праві власності, при якому відповідачу ОСОБА_2 виділяється на 4/25 часток більше від ідеальної частки у праві власності, а тому з врахуванням вартості будинку та прибудинкових споруд, що визначена у висновку експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 3393/23-24 від 23.01.2024, і становить 1 788 064 грн, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути компенсацію за відхилення від рівності часток (4/25 часток) із загальної визначеної експертом вартості побудованих у домоволодінні споруд, що за підрахунком становить 286 090, 24 грн.
Рішення суду в частині поділу в натурі житлового будинку між співвласниками не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми коштів в рахунок компенсації відступу від вартості ідеальної частки.
З висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині колегія апеляційного суду погоджується частково, враховуючи наступне.
Поняття спільної часткової власності визначено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Частинами 1-3 статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Разом із тим, у разі недосягнення згоди наведене може відбуватися в судовому порядку.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Якщо у результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
Вказана позиція викладена у постанові ВСУ від 16.11.2016 у справі розглянувши справу № 6-1443цс16, підтримана у безлічі постанов ВС, в тому числі і в постанові ВС від 08.07.2020 у справі № 592/5511/16-ц.
Згідно із ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Аналіз статті 364 ЦК України у взаємозв`язку з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачене статтею 364 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна не може бути обмежене бажанням інших співвласників.
Зокрема, ця норма права не передбачає необхідність і обов`язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не обумовлює право співвласника на виділ згодою інших співвласників і мотивами, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.
Переглядаючи дану справу, апеляційним судом встановлено, що у справі визначальним для виділу частки будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
При цьому виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що при поділі будинку між власниками має місце відхилення від рівності часток у праві власності, а тому з урахуванням вартості будинку та прибудинкових споруд з відповідача на користь позивачки в рахунок компенсації відступу від вартості ідеальної частки судом стягнуто кошти.
Проте, місцевий суд при визначенні суми компенсації відступу від вартості ідеальної частки прийшов до помилкового висновку враховуючи наступне.
За висновком суду першої інстанції, оскільки при поділі будинку між власниками відповідно варіанту № 1 висновку експерта № 18-22 від 26.10.2022, виконаного судовим експертом ОСОБА_3 , має місце відхилення від рівності часток у праві власності, при якому відповідачу ОСОБА_2 виділяється на 4/25 часток більше від ідеальної частки у праві власності, а тому з врахуванням вартості будинку та прибудинкових споруд, що визначена у висновку експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 3393/23-24 від 23.01.2024, і становить 1 788 064 грн, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути компенсацію за відхилення від рівності часток (4/25 часток) із загальної визначеної експертом вартості побудованих у домоволодінні споруд, що за підрахунком становить 286 090, 24 грн.
Проте, для визначення вартості компенсації від вартості ідеальної частки у даній справі слід враховувати оціночну вартість будинку в розмірі 1 430 451, 00 грн (а.с. 206 т. 1), визначену згідно додатку до Висновку експерта від 23.01.2024 № 3393/23-24 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи за заявою ОСОБА_5 від 24.11.2023.
Отже, враховуючи, що сторони у справі мають право власності по 1/2 частині спірного житлового будинку, не заперечують факт пошкодження як будинку, так і господарських будівель внаслідок військової агресії з боку російської федерації, виходячи з визначених часток для визначення вартості компенсації від вартості ідеальної частки, що складає 45/100 частини будинку, що виділено позивачці ОСОБА_1 , та відповідно 55/100 ОСОБА_2 , тому 5/100 від оціночної вартості будинку, яка складає 1 430 451, 00 грн слід компенсувати позивачці відповідачем, що становить 71 522, 55 грн (1 430 451, 00 / 100 х 5).
Таким чином визначення компенсації судом першої інстанції яку належить стягнути за відхилення від рівності часток від суми 1 788 064 грн, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 визначеної як 4/25 часток із загальної визначеної експертом вартості побудованих у домоволодінні споруд, не узгоджується з матеріалами справи, оскільки сторони погодили щодо розподілу будинку по 1/2, отже визначення компенсації слід рахувати від вартості ідеальної частки будинку, що складає 45/100 частини будинку, а відповідно іншому власнику 55/100 часток, саме по будинку, а не із загальної визначеної експертом вартості будинку та побудованих у домоволодінні споруд.
З урахуванням викладеного вище доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо визначеної судом до стягнення вартості компенсації від ідеальної частки знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині визначеної до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми компенсації відступу від вартості ідеальної частки слід змінити, зменшивши визначену судом суму з 286 090, 24 грн до 71 522, 55грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу – п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 – адвокат Кушнеренко Є.Ю. в поясненнях від 12.04.2024 (а.с. 16-19 т. 2) просив стягнути суму витрат за адвокатські послуги в розмірі 5 000 грн. У підтвердження наданих послуг надав договір № 127 про надання правової допомоги від 11.04.2024 (а.с. 29 т. 2), акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 11.04.2024 (а.с. 30 т. 2), квитанцію до прибуткового касового ордера № 127 від 11.04.2024 на суму 5 000 грн (а.с. 31), ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 32 т. 2).
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
З урахуванням вимог апеляційної скарги, в якій ОСОБА_2 просив змінити рішення суду першої інстанції шляхом зменшення суми в рахунок компенсації відступу від вартості ідеальної частки до 67 309, 50 грн, та задоволення судом апеляційної інстанції апеляційної скарги частково змінивши рішення місцевого суду в частині визначеної до стягнення суми компенсації відступу від вартості ідеальної частки зменшивши визначену суму до 71 522, 55 грн, що становить 2 % на користь позивачки, а тому до стягнення з відповідача  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100, 00 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції (2 % від 5 000 грн).
Керуючись ст. 141, 367, 368, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 02 лютого 2024 року в частині визначеної до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми компенсації відступу від вартості ідеальної частки – змінити, зменшивши визначену суму з 286090,24 грн до 71522,55грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100, 00 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Повний текст судового рішення складено 13.05.2024.
Головуючий                                                        Судді :