ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року 
м. Київ
справа №240/23123/21
адміністративне провадження № К/990/7331/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2024 року (судді: Сушко О.О., Мацький Є.М., Залімський І.Г.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року із встановленим для обчислення місяцем підвищення (базовим місяцем) січень 2008 року;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року, із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року.
Зобов`язано     військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року, із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації.
Не погоджуючись з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року, відповідач 10 січня 2024 року звернувся з апеляційною скаргою, у тексті якої заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції, відповідач послався на запровадження воєнного стану в Україні та статус відповідача як складової Збройних Сил України. Окрім того, відповідач указував на відсутність у військовій частині НОМЕР_1 помічника командира частини з правової роботи, що об`єктивно унеможливило своєчасне вчинення відповідачем як учасником судового процесу процесуальних дій у формі подання апеляційної скарги протягом установлено законом строку.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції виходив із того, що повний текст оскарженого рішення суду першої інстанції складено 13 жовтня 2023 року, та того ж дня отримано відповідачем через підсистему «Електронний суд», натомість апеляційну скаргу на вказане рішення відповідачем подано 10 січня 2024 року, тобто з пропуском строку, встановленого законом.
Обставин, які б перешкоджали відповідачу звернутись до суду в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України, та становили об`єктивно непереборні перешкоди, які пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції не встановив. Наведені відповідачем причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції визнав неповажними. 
Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що посилання відповідача на відсутність у військовій частині НОМЕР_1 помічника командира частини з правової роботи не може свідчити про поважність пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою і жодним чином не впливає на процесуальний обов`язок дотримання закону щодо строків апеляційного оскарження судового рішення. В цьому аспекті суд апеляційної інстанції зауважив, що державні органи є рівними перед законом і судом, поряд з іншими учасниками справи, та зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі при оскаржені судових рішень в апеляційному порядку, та не можуть зловживати наданими їм процесуальними правами.
Іншою ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року залишено без руху та запропоновано апелянту   десятиденний строк з дня вручення ухвали звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
22 січня 2024 року відповідач  подав до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач повторно послався на запровадження воєнного стану в Україні. Також відповідач зазначив, що військова частина НОМЕР_1 починаючи з 26 жовтня 2021 року в повному складі вибула в район виконання спеціальних (бойових) завдань та до пункту постійної дислокації не поверталась. Окрім того, відповідач повторно послався на відсутність у військовій частині НОМЕР_1 помічника командира частини з правової роботи, що об`єктивно унеможливило своєчасно виконати відповідачем як учасником судового процесу процесуальних дій у формі подання апеляційної скарги протягом установлено законом строку.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2024 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження вказав ті самі підстави, які вже ним наводились у клопотанні про поновлення такого строку при подачі апеляційної скарги до суду та які визнані апеляційним судом неповажними. Як зазначив суд апеляційної інстанції, нових доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, крім тих, що вже надавались суду, відповідач не надав. При цьому підстав для визнання наведених відповідачем причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, суд апеляційної інстанції не убачав.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
У доводах касаційної скарги скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції поверхнево підійшов до вирішення порушеного військовою частиною НОМЕР_1 питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, коли констатував відсутність поважних причин для поновлення строку апеляційного оскарження.
Зокрема, скаржник зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції не урахував обставини щодо складної організації виконання функцій держави в умовах воєнного стану та постійної небезпеки для життя та здоров`я посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , яка є складовою Збройних Сил України, та безпосередньо залучена до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
На думку скаржника, такі обставини як введення воєнного стану в Україні та статус військової частини НОМЕР_1 як складової Збройних сил України допускають можливість для суду апеляційної інстанції визнати поважною пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити такий строк.
Позиція інших учасників справи 
Від позивача відзив на касаційну скаргу не надходив, що відповідно до приписів частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи. 
Рух касаційної скарги 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 березня 2024 року (судді: Загороднюк А.Г., Соколов В.М., Єресько Л.О.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2024 року у справі №240/23123/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Верховного Суду (суддя: Загороднюк А.Г.) від 29 травня 2024 року призначено справу до розгляду.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
Статтею 129 Конституції України  однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції..
Частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Пунктом 1 частини другої статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
При цьому за приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Частиною третьою статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Тобто, вказаною нормою закону однією з обставин, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, є визнання неповажними наведених скаржником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (при цьому поважність причин повинен доводити скаржник).
Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами).
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Згідно з матеріалами справи, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV "Про доступ до судових рішень", згідно з якою судді  мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом касаційної інстанції встановлено, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду   від 13 жовтня 2023 року надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень 13 жовтня 2023 року, зареєстровано 14 жовтня 2023 року та оприлюднено 16 жовтня 2023 року.
За змістом довідки Житомирського окружного адміністративного суду з`ясовано, що повний текст оскарженого рішення суду першої інстанції доставлено в Електронний кабінет відповідача 13 жовтня 2023 року о 18 год 33 хв.
Однак з  апеляційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року відповідач звернувся 10 січня 2024 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження. 
У контексті доводів відповідача про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та висновків апеляційного суду Суд зазначає про таке.
Щодо посилання скаржника на запровадження воєнного стану, Суд зазначає, що  питання щодо поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04 квітня 2023 року у справі № 140/1487/22, від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18, від 23 грудня 2022 року у справі № 760/5369/19, від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, від 02 червня 2022 року у справі у №757/30991/18-а.
Так, у наведених постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.
У постанові від 28 листопада 2022 року у справі № 140/11951/21 Верховний Суд указав, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
У клопотаннях про поновлення пропущеного процесуального строку скаржник посилався, зокрема на належність військової частини НОМЕР_1 до складової частини Збройних Сил України, залучення її особового складу до бойових дій та зміну місяця дислокації військової частини.
Колегія суддів не заперечує, що вказані обставини могли утруднити дотримання строку на апеляційне оскарження, водночас необхідно враховувати також і тривалість пропущеного строку на апеляційне оскарження, а саме майже 3 місяці з моменту отримання рішення суду першої інстанції, тобто у відповідача було більш, ніж достатньо часу, реалізувати своє право на апеляційне оскарження.
При цьому принагідно зазначити, що відповідач під час розгляду справи у суді першої інстанції подавав відзив на позовну заяву, клопотання про зупинення провадження у справі, тобто реалізував свої процесуальні права, передбачені частиною третьою статті 44 КАС України, і зазначені ним вище обставини не були цьому перешкодою. 
Суд нагадує, що неможливість здійснення процесуальних прав учасником процесу (за для визнання поважною причини пропуску процесуального строку) має бути реальною.
Суд також ураховує, що введений в країні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади, місцевого самоврядування. Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
В частині аргументів відповідача про відсутність у командира військової частини НОМЕР_1 помічника з правової роботи, то Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що така обставина не може бути поважною причиною для пропуску строку на апеляційне оскарження рішення в межах даної справи. Наведені відповідачем аргументи є проблемою внутрішньої організації роботи військової частини та не можуть слугувати свідченням наявності об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали своєчасному оскарженню рішення суду першої інстанції.
Ураховуючи наведене, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про неповажність зазначених військовою частиною НОМЕР_1 причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, що відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Відтак, підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції відсутні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
Згідно з частиною першою  статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З урахуванням викладеного, Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
Суддя-доповідач:                                                             А.Г. Загороднюк
Судді                                                                       Л.О. Єресько 
                                                                                          В.М. Соколов