ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/11053/23                                     Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Паламар П.Г.,                                                                                                                                                      Суддя-доповідач Кобаль М.І.   

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                                Бужак Н.П., Костюк Л.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня  2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» про визнання протиправною бездіяльності та  зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної установи  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» (далі по тексту - відповідач, ДУ  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області») в якому просила: 
- визнати протиправними дії ДУ  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» щодо невключення в довідку про розмір грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати ДУ  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням індексації грошового забезпечення, з 01.12.2019 року основного розміру пенсії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня  2024 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2  статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційних скарг, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.
Згідно із п. 4 ч. 1  ст. 317 КАС України,    підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 1  ст. 242 КАС України  передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ДУ  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» було підготовлено та видано ОСОБА_1 довідку №33/44/1-С-2404/08-1637 від 27.05.2022 про розмір грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 , за листопад 2019 року, згідно з  постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015  «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»,  за прирівняною посадою старшого дільничного офіцера поліції відділу поліції до посади на день звільнення зі служби старшого дільничного інспектора міліції Звенигородського РВ УВС.
Згідно із зазначеною довідкою, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 становить 16897,64 грн., в т.ч. посадовий оклад  2500 грн., оклад за спеціальним званням капітан  1800 грн., надбавка за стаж служби в поліції (50%)  2150 грн., надбавка за специфічні умови проходження в поліції (44,98%)  2901,21 грн., премія (80,70%)  7556,43 грн. (а.с.12).
На звернення позивачки про внесення зміни до довідки №33/44/1-С-2404/08-1637 шляхом включення до неї індексації грошового забезпечення, за листопад 2019 року, листом від 24.10.2023 №33/44/1-2050 ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» відмовив у внесенні відповідних змін до цієї довідки, оскільки індексація грошового забезпечення не враховується при перерахунку пенсії (а.с.21).
Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивачка звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у включені до довідки про розмір грошового забезпечення позивачки індексації грошового забезпечення є протиправною, оскільки особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум індексації доходів (у даному випадку грошового забезпечення).
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
У даному випадку, спірним є питання про наявність права у ОСОБА_1 , яка отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , отримання нової довідки для  перерахунку пенсії, з урахуванням індексації грошового забезпечення, з 01.12.2019 року основного розміру пенсії.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до  ст. 22 Конституції України  права і свободи людини і громадянина, закріплені цією  Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 64 Конституції України  встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених  Конституцією України.
  Громадяни мають право на соціальний захист у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, установлених законом (частина перша  статті   46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої  статті 92 Конституції України).
Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.
Спеціальні умови, норми і порядок пенсійного забезпечення за особливостями спеціального статусу громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за  Законом    № 2262-ХІІ, визначені цим  Законом, який має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим  Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених  Конституцією України  та цим  Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного  законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
У справі, яка розглядається спір виник через порушення, на думку позивачки, її права на перерахунок пенсії, у зв`язку із неправомірністю дій державного органу, який видає довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії особі, яка проходила службу в ОВС, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення діючих поліцейських Національної поліції, які полягають у невключені до складових цього грошового забезпечення поліцейських сум індексації грошового забезпечення.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій, у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих поліцейських, є положення частини третьої статті  43  та частини четвертої статті  63 Закону № 2262-XII.
Порядок здійснення перерахунку пенсій військовослужбовців, інших осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ,  у тому числі колишніх працівників міліції, врегульовано  статтею 63 цього Закону  та Порядком №45.
Відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ  перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього  Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Згідно із  статтею 51 Закону № 2262-ХІІ  перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію»  визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. Пунктом 4 частини десятої  статті 62 цього Закону, якою врегульовані гарантії професійної діяльності поліцейського визначено, що поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до  закону  та інших нормативно-правових актів України.
Статтею 94 Закону № 580-VIII  регламентовано грошове забезпечення поліцейських, згідно із частиною першою якої поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (частина друга  статті 94 Закону №    580-VIII).
Нормативно-правовими актами, якими визначається розмір грошового забезпечення, його складові, умови та порядок його виплати, є постанова № 988 та Порядок № 260, відповідно, якими не передбачено такого додаткового виду грошового забезпечення для перерахунку пенсії як індексація грошового забезпечення.
Разом з цим, відповідно до частини 5  статті 94 вказаного Закону № 580-VIII  грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених  Конституцією України  гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано  Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення»  (далі - Закон № 1282-XII).
Відповідно до  статті 1 Закону № 1282-XII  індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 вказаного Закону  визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення) та пенсії.
Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення, згідно зі статтями  4, 6 Закону № 1282-ХІІ є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Також ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування (частина перша статті 9 Закону № 1282-XII).
Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум при розрахунку пенсії військовослужбовцям, колишнім працівникам органів внутрішніх справ, поліцейським, тощо.
Обов`язковий характер індексації визначається  статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон   № 2017-ІІІ), у якій зазначається, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга    статті 19 Закону №    2017-ІІІ).
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що дійсно індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.
У той же час, у  рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 4-рп/2015  у справі № 1-9/2015 Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення першого речення частини третьої  статті    63 Закону № 2262-ХІІ  необхідно розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим  законом  пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення.
Таким чином, індексація грошового забезпечення не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії на підставі частини третьої  статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Поряд з цим, відповідно до  статті 64 Закону №2262-ХІІ  у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим  Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися, відповідно до частини четвертої  статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої  статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до  статті 63 цього Закону.
Підстави для проведення індексації визначено  статтею 4 Закону № 1282-XII, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок № 1078.
Пунктом 2 постанови № 118 установлено, що з 01.03.2022    розміри пенсій, призначених відповідно до статей  13,  21  і  36 Закону № 2262-ХІІ  (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021    включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї  постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої  постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї  постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31.12.2021, відповідно до  Закону № 2262-ХІІ, та перерахунку пенсії, відповідно до  Закону № 2262-ХІІ, крім перерахунків пенсії, що проводилися, у період з 01.01.2021 до 28.02.2022, за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до частини четвертої  статті 63 зазначеного Закону.
Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії, відповідно до частини 4  статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що об`єктом здійснення індексації доходів позивача, є його дохід у формі пенсії, а не розмір грошового забезпечення діючого поліцейського за прирівняною посадою, яку обіймав позивач на момент звільнення, а тому, відсутні підстави для врахування індексації цього грошового забезпечення при формуванні довідки для перерахунку його пенсії.
Отже пенсія, яку позивачка отримує, є об`єктом індексації, що має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Проведення індексації призначеної (перерахованої) позивачу пенсії (з урахуванням надбавок, доплат та підвищень) є встановленим механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, реалізація якого дає підстави стверджувати про дотримання державних гарантій, спрямованих на підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, у розумінні Закону України від 05.10.2020 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».
Таким чином, системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що, суми індексації грошового забезпечення поліцейських не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та не підлягають зазначенню у довідці про грошове забезпечення позивача для перерахунку його пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 січня 2024 року у справі № 580/1974/23, в якій касаційна інстанція відступила від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21 червня 2023 року у справі № 480/11090/21, на які послався суд першої інстанції у своєму рішенні, про наявність у особи, яка перебувала на службі в органах внутрішніх справ та якій пенсія призначена відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», права на включення в довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку її пенсії у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб, сум індексації цього грошового забезпечення.
Так,  судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформовано наступні висновки:
(1) об`єктом здійснення індексації доходів особам, зокрема, які проходили службу в органах внутрішніх справ, пенсія яким призначена згідно із  Законом № 2262-XII, є їх дохід у формі пенсії (у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної соціальної групи населення), а не розмір грошового забезпечення діючого поліцейського за прирівняною посадою до тієї, яку вони обіймали на момент звільнення з відповідних органів;
(2) суми індексації грошового забезпечення поліцейських не належать до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та не підлягають зазначенню у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) при її формуванні.
Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, судова палата дійшла висновку про те, що дії відповідача щодо невключення в довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачу сум індексації цього грошового забезпечення діючих поліцейських, при формуванні такої довідки, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення певній категорії осіб (в цьому випадку - поліцейським), є правомірними та відповідають критеріям, визначеним  статтею  19 Конституції України  та у  статті 2 КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням індексації грошового забезпечення, з 01.12.2019 року основного розміру пенсії, відповідно у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача задовольнити в повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову  постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Відповідно до ч. 1  ст. 257 КАС України  за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1    ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч. 5    ст. 328 КАС України    не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст.  242,  257,  260,  308,  310,  315,  317,  321,  322,  325,  328 КАС України, Шостий  апеляційний адміністративний суд, -            
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» -  задовольнити повністю.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня  2024 року - скасувати.
Ухвалити нову  постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи  «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» про визнання протиправною бездіяльності та  зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанова  суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

    Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                      Н.П. Бужак

                                                                                  Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 24.06.2024 року