ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1005/24 Справа № 932/5361/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2024 року                                                                м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Борисенка Р.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.
Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Борисенко Р.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2024 року та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що:
- суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , хоча в матеріалах наявна заява останнього про проведення розгляду з його участю;
- на відеозаписі не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом;
- рапорти працівників поліції та їх усні покази не є належними доказами у справах про адміністративні правопорушення;
- працівник поліції надав ОСОБА_1 не запакований мундштук для Драгера, про що останній зазначив у протоколі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Борисенка Р.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними у відповідності з нормами КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №263028; рапортом працівника поліції; направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції; відеозаписом з боді камер патрульних поліцейських.
       Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б їх спростовували.
Як убачається з матеріалів адміністративної справи, відповідно до протоколу  про адміністративне правопорушення серії ААД №263028 27 травня 2023 року, приблизно о 14 год. 15 хв.,  ОСОБА_1 , рухаючись в районі будинку 97 по вул.Панікахи в м.Дніпро, керуючи автомобілем «Ауді», д/н НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306).
Згідно з рапортом інспектора поліції 27.05.2023 року о 14:20 годині, перебуваючи на чергуванні, вони отримали завдання командира про надання допомоги іншому екіпажу при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. Коли прибули в район будинку 97 по вул.Панікахи в м.Дніпро, виявили патрульний екіпаж та автомобіль «Ауді», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , де його й зупинив зазначений екіпаж. Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився. Факт відмови зафіксований на бодікамери 471450,471402, 471412. Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування.
З наявного у справі відеозапису з бодікамер поліцейських видно, що автомобіль «Ауді», д/н НОМЕР_1 , стоїть посеред проїзної частини, на водійському місці знаходиться ОСОБА_1 , який на прохання працівників поліції проїхав та перепаркував автомобіль, щоб не заважати руху інших транспортних засобів, що свідчить, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Будь-які інші особи в транспортному засобі відсутні. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що він керував транспортним засобом та пояснював працівникам поліції, що їхав додому. Також, ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно зранку вживав алкоголь.
Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки ця позиція сторони захисту повністю спростовується як рапортом працівника поліції, так і відеозаписом з бодікамер патрульних поліцейських, підстав для визнання цих доказів неналежними чи недопустимими у суду немає.
У відповідності до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В даному випадку водій ОСОБА_1 повинен був виконати вимогу поліцейського незалежно від наявності чи відсутності факту вживання алкогольних напоїв, втім не зробив цього, відмовившись від проходження даного огляду, що мало наслідком порушення водієм п.2.5 ПДР України, яке потягло за собою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з цим не можна визнати слушними посилання адвоката на те, що працівник поліції надав ОСОБА_1 не запакований мундштук для Драгера, оскільки останній не був позбавлений можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що і було йому запропоновано поліцейськими, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується всією сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи.
       Твердження апелянта про неналежність як доказу відеозапису з бодікамер патрульних поліцейських через те, що він не відображає моменту керування  ОСОБА_1  транспортним засобом, є безпідставним, оскільки на ньому можна побачити, що автомобіль стоїть посеред проїзної частини, на водійському місці знаходиться ОСОБА_1 , який на прохання працівників поліції проїхав та перепаркував автомобіль, щоб не заважати руху інших транспортних засобів, що свідчить про те, що водій керував цим автомобілем та був зупинений працівниками поліції.
       До того ж, наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано лише ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а також роз`яснення поліцейським наслідку такої відмови, і при його огляді не виникає сумніву у його достовірності, тому відеозапис є належним та допустимим доказом. Відсутність у ньому відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу та не впливають на результат розгляду справи, не спростовує факту вчинення ним правопорушення, у зв`язку з чим відповідні посилання захисника судом апеляційної інстанції відхиляються
       З приводу розгляду судом першої інстанції адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за відсутності останнього, на що є посилання в поданій скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
       Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
       Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
       В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
       Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
       Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).        
       Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання. 
       Як убачається з матеріалів справи, у судове засідання в суд першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Борисенко Р.Ю. заявив в суді клопотання про відкладення розгляду справи, вважаючи неможливим розгляд справи за відсутністю ОСОБА_1 .
       Загалом судом за неодноразовими заявами адвоката Борисенка Р.Ю. було неодноразово відкладено розгляд справи, а саме: на 03.07.2023 року, 11.09.2023 року, 06.11.2023 року, 25.12.2023 року, 15.02.2024 року, 21.03.2024 року,  що, на думку апеляційного суду, є затягуванням встановлених ст. 294 КУпАП строків.
       При цьому судом першої інстанції були дотримані всі вимоги законодавства щодо надання часу ОСОБА_1  та його захиснику було створено всі умови та надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, реалізації можливості брати особисту участь у розгляді справи тощо, тому апеляційний суд вважає, що за даних обставин суд першої інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду справи, оскільки даний адміністративний матеріал надійшов до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 08.06.2023 року, та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`являвся у судові засідання, тобто добросовісно не виконав свої процесуальні обов`язки, дійшов вірного висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1  на підставі ч.1ст.268 КУпАП, але за участю його захисника — адвоката Борисенка Р.Ю. Крім того, ОСОБА_1 скористався через захисника й правом апеляційного оскарження до суду апеляційної інстанції, до якого останній, до речі, також не з`явився. 
       Таким чином, порушення місцевим судом будь-яких прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим апеляційні доводи захисника в цій частині не підлягають задоволенню
За даних обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов цілком вірного та обгрунтованого висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення на підставі зібраних доказів, що містяться у матеріалах справи. 
       Також судом обґрунтовано накладено на  ОСОБА_1  стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Оскільки сама по собі відмова водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу адвоката Борисенка Р.Ю. без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2024 року - без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката Борисенка Р.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя          Н.М. Онушко