УХВАЛА

23 травня 2024 року
м. Київ

справа №380/3414/23
адміністративне провадження №К/990/17581/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Смоковича М.І., 
перевіривши касаційну скаргу Львівської митниці 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року 
у справі № 380/3414/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці № 55-дс від 23 січня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби;
- визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці № 66-о від 23 січня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 », яким вирішено припинити державну службу та звільнити 23 січня 2023 року ОСОБА_1 із займаної посади відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 2, 4, 9 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», припинити дію Контракту про проходження державної служби від 12 вересня 2022 року №398/2022 у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Яворів» Львівської митниці з 23 січня 2023 року;
- стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням за період, починаючи з 23 січня 2023 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року скасовано та прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці № 55-дс від 23 січня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення». Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці №66-о від 23 січня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Яворів» Львівської митниці з 23 січня 2023 року. Стягнуто з Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 243616 гривень 98 копійок з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду апеляційної інстанції, Львівська митниця звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвалами Верховного Суду від 01 квітня 2024 року та від 25 квітня 2024 року касаційні скарги повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
06 травня 2024 року Львівська митниця повторно звернулась до Верховного Суду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог частини 4   статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог частини четвертої статті 330 КАС України, скаржником не додано документу про сплату судового збору.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої    статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої   статті 4 Закону України "Про судовий збір",  за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої   статті 4 Закону України "Про судовий збір",    за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1  відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн.
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що судом задоволено 2 вимоги немайнового характеру та похідну від них, а також 1 вимогу майнового характеру.
Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 9166,72 грн (2 684,00 грн х 0,4)х 2 + (243616, 98 грн х 1%)х200%).
Частиною третьою  статті 4 Закону України «Про судовий збір»  установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі 7333,38 грн.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.   
З огляду на викладене, відповідно до положень статей 169 та 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку у 10 днів для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду:
- документу про сплату судового збору в розмірі 7333,38 грн.
Реквізити для сплати судового збору:   Отримувач коштів  ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,  код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача   31219207026007,   код банку отримувача (МФО)    899998,  номер рахунку отримувача (стандарт IBAN)     UA288999980313151207000026007,     код    класифікації доходів бюджету    22030102, найменування податку, збору, платежу    судовий збір (Верховний Суд, 055),  символ звітності банку 207,   призначення платежу   *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Керуючись статтями    330, 332 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Львівської митниці на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 380/3414/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -  залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          Ж. М. Мельник-Томенко

                                                                                                                  М. І. Смокович