ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/26209/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року (суддя Серьогіна О.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 11.12.2023 року) у адміністративній справі №160/26209/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову в прийнятті декларації, зобов`язання прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства, суд – 

в с т а н о в и в:
          У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДМС в дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправною відмову відповідача прийняти у нього декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації; зобов`язати відповідача прийняти у нього декларація про відмову від іноземного громадянства від 14.09.2023 року замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправною відмову Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації; зобов`язано Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 14.09.2023 року щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства з урахуванням правової позиції, викладеної судом та прийняти відповідне рішення.
З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення суду та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі Свої вимоги обґрунтував тим, що судом застосовано неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки, вважає, що відповідач повторно розгляне його звернення та відмовить з тих же підстав, що були покладені в основу першого рішення про відмову в прийнятті декларації, що в свою чергу, не сприятиме відновленню порушеного права. Апелянт посилався на те, що суд встановив наявність незалежних від ОСОБА_1 причин недоотримання документа про припинення іноземного громадянства та протиправність відмови міграційної служби в прийняті декларації про відмову від громадянства рф.  Апелянт, посилаючись на ст.245 КАС України, зазначав, що повноваження відповідача щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства не є дискреційними. Апелянт вважав, що у цій справі відповідач надав свою оцінку та дійшов негативного висновку і цей висновок визнано судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що 02.04.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, Україна, звернувся до Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та ним було подано зобов`язання припинити іноземне громадянство (громадянство російської федерації) протягом двох років з моменту набуття громадянства України і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України (Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області) документ про припинення громадянства російської федерації, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. 14.06.2021 року Головне управління ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України». 24.06.2021 року ОСОБА_1 видано довідку №604/21 про реєстрацію особи громадянином України, на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України». 30.07.2021 року Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_2 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України, терміном дії до 14.06.2023 року. 23.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до МЗС російської федерації з питаннями щодо процедури відмови від громадянства рф і отримання довідки про вихід із громадянства рф. Листом МЗС рф від 25.08.2023 року №24041/кд-гр ОСОБА_1 повідомлено про те, що консульський прийом громадян зупинено на невизначений термін у зв`язку з воєнними діями, розпочатими рф на території України; роз`яснено, що для виходу з громадянства рф ОСОБА_1 потрібно звернутися із відповідною заявою в консульство рф в Україні після відновлення їх роботи або із заявою про вихід із громадянства рф в третій країні за наявності у нього дозволу на проживання в цій країні. 18.09.2023 року (вх. №Д-677/6/1201-23) до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_1 та подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, листом Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 19.09.2023 року №К-677/6/1201-23/1201.4.4/18073-23 відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з порушення порядку звернення із заявами/документами з питань громадянства. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.2 ст.19 Конституції України; ч.1 ст.1, ст.6, ч.1 ст.8, ст.9 Закону України «Про громадянство України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин); суд врахував, що ОСОБА_1 було подано до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області декларацію про відмову від іноземного громадянства, у зв`язку з тим, що існують незалежні від нього (позивача) причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) російської федерації, а саме процедура оформлення припинення громадянства (підданства) російської федерації не здійснюється. Суд зазначав, що незалежними від особи причинами неотримання документа про припинення громадянства іноземної держави є три самостійні обставини: 1) невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено; 2) відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи; 3) нездійснення такої процедури. Суд врахував, що критеріїв визначення поняття «нездійснення процедури припинення громадянства іноземної держави» Закон України «Про громадянство України» не встановлює, а тому не передбачено перелік документів, які мають підтверджувати факт нездійснення процедури припинення громадянства іноземної держави», надання яких зацікавленими особами, надасть їм можливість підтвердити такий факт для подальшого подання декларації про відмову від іноземного громадянства та прийняття уповноваженими органами такої декларації. Суд вважав, що міграційною службою при розгляді заяви ОСОБА_1 про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства не було надано відповідної оцінки всіх підстав зазначених в поданій декларації. Суд врахував, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан, дія якого продовжена на теперішній час та з 24.02.2022 року офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією, відповідно, посольства та консульства російської федерації в Україні припинили свою діяльність, а тому неотримання ОСОБА_1 документа про припинення громадянства російської федерації відбулося з незалежних від нього причин. Суд вважав, що звернення ОСОБА_1 до  Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, а не до територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання (на що посилається відповідач), тобто Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області не може бути підставою для відмови у прийнятті декларації, адже це буде проявом надмірного формалізму, а тому відмова у прийнятті у декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення іноземного громадянства є передчасною. Суд зазначив, що міграційний орган не розглянув по суті звернення ОСОБА_1 , ним фактично не прийнято рішення за результатами розгляду декларації від 14.09.2023 року, а тому суд дійшов висновку, що слід зобов`язати міграційний орган повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 14.09.2023 року щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової позиції викладеної судом та прийняти відповідне рішення.
Матеріалами справи встановлено, що 02.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та зобов`язання припинити іноземне громадянство (громадянство Російської Федерації) протягом двох років з моменту набуття громадянства України.
Встановлено, що 24.06.2021 року ОСОБА_1 видано довідку №604/21 про реєстрацію особи громадянином України, на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України».
Встановлено. що 30.07.2021 року Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 видано тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 , терміном дії до 14.06.2023 року.
Встановлено, що 23.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до МЗС Російської Федерації щодо відмови від громадянства Російської Федерації і отримання довідки про вихід із громадянства Російської Федерації  та листом МЗС Російської Федерації від 25.08.2023 року №24041/кд-гр ОСОБА_1 було роз`яснено, що з 24.02.2022 року прийом громадян по консульським питанням на території України припинено на невизначений час; з заявою про припинення російського громадянства, він має право звернутися до російського консульської установи в державі постійного проживання (Україні) після поновлення діяльності консульської установи на території України або в російську консульську установу в третій державі  при наявності документа на постійне проживання у третій державі.
Встановлено, що ОСОБА_1 14.09.2023 року письмово звернувся до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області із супровідним листом про прийняття у нього декларації про відмову від іноземного громадянства згідно зразка, затвердженого наказом МВС України від 16.08.2012 року №715, форми 45 та надав вказану декларацію та відповідь МЗС Російської Федерації від 25.05.2023 року №24041/кд-гр. 
Як вбачається з копії декларації про відмову від іноземного громадянства, остання має незаповнені пусті графи з підписом ОСОБА_1 та датою заповнення – 14.09.2023 року.
Встановлено, що  листом Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 19.09.2023 року №К-677/6/1201- 23/1201.4.4/18073-23 було повернуто декларацію про відмову від іноземного громадянства та роз`яснено ОСОБА_1 , що згідно пунктів 4, 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» заява та інші документи з питань громадянства (у тому числі декларація) подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах до територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання в Україні, особисто, у разі якщо це передбачено чинним законодавством. ОСОБА_1 було відмовлено в прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з порушенням порядку звернення із заявами/документами з питань громадянства.
Матеріали справи не містять доказів особистого звернення ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області та його територіальних органів.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 2, 5 ст.8, ч.2 ст.9 Закону України «По громадянство» для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається, зокрема, іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство. Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства. Умовами прийняття до громадянства України є, зокрема, іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство. Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство» зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні, - до районного, районного у місті, міського управління або відділ МВС України за місцем проживання особи особою, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, - до районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України за місцем реєстрації особи; особою, яка постійно проживає за кордоном, - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи. Заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство» незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) є, зокрема, нездійснення процедури припинення громадянства. У даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про існування незалежних від ОСОБА_1 причин неотримання ним документа про припинення іноземного громадянства (підданства) Російської Федерації з підстав припинення з 24.02.2022 року діяльності консульської установи Російської Федерації на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України та неможливістю одержати документ про припинення громадянства в третій державі. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 23.08.2023 року звертався до МЗС Російської Федерації про припинення громадянства Російської Федерації, однак, йому було відмовлено з причин, які не залежать від нього. З листа Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 19.09.2023 року №К-677/6/1201- 23/1201.4.4/18073-23 вбачається, що ОСОБА_1 було повернуто декларацію про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з тим, що це не передбачено чинним законодавством про громадянство України та порушенням пунктів 4, 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України». У листі не було надано оцінки правильності оформлення декларації про відмову від іноземного громадянства. 
Відповідно до п.4 ч.2, ч.4 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Аналізуючи вище вказану норму процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що ефективним способом захисту у даній справі є зобов`язання міграційного органу – відповідача у справі повторно розглянути  звернення ОСОБА_3 від 14.09.2023 року про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства з урахуванням правової позиції суду, оскільки відповідачем не було надано оцінки всіх підстав та правильності оформлення поданої декларації про відмову від іноземного громадянства. З-за таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що існують незалежні від ОСОБА_1 причини неотримання ним документа про припинення іноземного громадянства (підданства) Російської Федерації.
Суд апеляційної інстанції також вважає, що звернення ОСОБА_1 безпосередньо до Головного управління ДМС в Дніпропетровській області, а не до територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання не може бути підставою для відмови у прийнятті декларації, оскільки Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області має повноваження доручити вирішити це питання своєму територіальному органу.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у адміністративній справі №160/26209/23 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова