ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2024 року
м. Чернівці
cправа № 724/1815/23
провадження 22-ц/822/329/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю. 

суддів Кулянди М.І. Одинака О.О.
секретаря Паучек І.І. 
з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка Віталія Анатолійовича, представника відповідача ОСОБА_2 
учасники справи:
позивач   ОСОБА_1 
відповідач державний реєстратор – приватний нотаріус Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк Віталій Анатолійович
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Хотинська міська рада Дністровського району Чернівецької області
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 січня 2024 року, головуючий у першій інстанції Ковальчук Т.М.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 у серпні 2023 року звернувся до суду з позовом до державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.
Зазначав, що ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди від 25 жовтня 2010 року земельної ділянки площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: с.Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області, який зареєстрований у Хотинському реєстраційному секторі Чернівецької регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 жовтня 2010 року за №041082000074.
ОСОБА_4 , яким набуто право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, та ОСОБА_5 вчинено договір купівлі- продажу земельної ділянки площею 0,1737 га, кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: с.Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В.А. 14 серпня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за номером 586.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року у справі №724/460/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. про визнання договору купівлі-0продажу земельної ділянки недійсним визнано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 серпня 2019 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , загальною площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: село Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюком В.А. та зареєстрований в реєстрі за номером 586 недійсним.
Засобами поштового зв`язку 14 травня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Хотинського нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. з заявою про скасування договору купівлі – продажу земельної ділянки від 14 серпня 2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За повідомленням Хотинської міської ради від 04 травня 2023 року №02-13-С-779 перереєструвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , неможливо, у зв`язку з тим, що визнання договорів купівлі – продажу недійсними не належить до повноважень державного реєстратора. Для проведення державної реєстрації права оренди даної земельної ділянки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень, необхідне повернення реєстраційної дії приватного нотаріуса Мартинюка В.А. у попередній стан до свідоцтва про право на спадщину.
Посилався на те, що невиконання державним реєстратором - приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В.А. рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року, не вилучення з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно запису про власника земельної ділянки ОСОБА_5 позбавляє можливості реалізувати право орендаря, внести запис до зазначеного Реєстру про право оренди цієї земельної ділянки.
Просив визнати протиправною бездіяльність державного реєстратора -приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А.
Зобов`язати державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо визнаного за рішенням суду договору купівлі – продажу від 14 серпня 2019 року земельної ділянки площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: Чернівецька область, Дністровський район (до змін Хотинський), с. Каплівка, зареєстрований в реєстрі за №586 , недійсним.
ОСОБА_1 у вересні 2023 року звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність державного реєстратора - приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А.
Зобов`язати державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо визнаного за рішенням суду договору купівлі – продажу від 14 серпня 2019 року земельної ділянки площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: Чернівецька область, Дністровський район (до змін Хотинський), с. Каплівка, зареєстрований в реєстрі за №586 , недійсним.
Стягнути з державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 28000 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 січня 2024 року у позові ОСОБА_1 до державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає, що  приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В.А. не виконано вимог пункту 7.6 глави 1 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, абзацу другого, третього статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не здійснено державної реєстрації припинення прав на підставі рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 січня 2024 року, яким визнано договір купівлі-продажу недійсним, з одночасним поверненням прав у стан, що існував до проведення відповідної державної реєстрації.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 20 липня 2023 року, власником земельної ділянки площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: село Каплівка Дністровського району Чернівецької області, є ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 14 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюк В.А., зареєстрованого за номером 586.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюком В.А. у квітні 2024 року надано письмові пояснення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_6 до державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для захисту права ОСОБА_6 у обраний спосіб.
На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що приватний нотаріус Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк В.А. вчинив нотаріальні дії, передбачені пунктом 7.6 глави 1 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, ст.7 Закону України «Про нотаріат», на письмові звернення ОСОБА_6 надавав останньому письмові роз`яснення щодо виконання рішення суду. 
Водночас суд першої інстанції вважав, що підстав для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування прав на нерухоме майно у нотаріуса не було, оскільки рішенням суду про скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав не виносилось.
Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність державного реєстратора - нотаріуса та зобов`язання вчинити певні дії, а тому ці позовні вимоги задоволенню також не підлягають.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, в частині, що оскаржується, наведеним нормам відповідає в частині.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Встановлено, що ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯИ 588359 11 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: с.Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області, на підставі рішення 33 сесії 5 скликання Каплівської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від19 серпня 2009 №385/3349.
ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди від 25 жовтня 2010 року земельної ділянки площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: с.Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області, який зареєстрований у Хотинському реєстраційному секторі Чернівецької регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 жовтня 2010 року за №041082000074.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 16 січня 2020 року, державним нотаріусом Хотинської районної нотаріальної контори Чернівецької області Мартинюк Є.Р. видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину від 17 квітня 2019 року на земельну ділянку площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: с.Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинено договір купівлі- продажу земельної ділянки площею 0,1737 га, кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: с.Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В.А. 14 серпня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за номером 586.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року у справі №724/460/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. про визнання договору купівлі-0продажу земельної ділянки недійсним визнано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 серпня 2019 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , загальною площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: село Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюком В.А. та зареєстрований в реєстрі за номером 586 недійсним.
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 14 травня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Хотинського нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. з заявою про скасування договору купівлі – продажу земельної ділянки від 14 серпня 2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 20 липня 2023 року, власником земельної ділянки площею 0,1737 га, кадастровий номер 7325082800:02:001:0059 є ОСОБА_5  на підставі договору купівлі-продажу від 14 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюк В.А. та зареєстрованого за №586.
За повідомленням приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. від 08 березня 2023 року №6/02-16 направленого на адресу ОСОБА_1 , після одержання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року було вчинено дії, які передбачені п.7.6 глави І Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, проставлено відмітку на примірнику договору, який зберігається в матеріалах нотаріальної справи, долучивши до нього копію рішення суду, а також проставлено відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Також роз`яснено, що у випадку реєстрації права власності на земельну ділянку за попереднім власником ОСОБА_1 необхідно з`явитися до реєстратора особисто з нотаріально посвідченою довіреністю від ОСОБА_4 на вчинення реєстраційних дій.
Також за повідомленням Хотинської міської ради від 04 травня 2023 року №02-13-С-779 на заяву ОСОБА_1 щодо реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень договору оренди земельної ділянки укладеного 25 серпня 2010 року перереєструвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , неможливо, у зв`язку з тим, що визнання договорів купівлі – продажу недійсними не належить до повноважень державного реєстратора. Для проведення державної реєстрації права оренди даної земельної ділянки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень, необхідне повернення реєстраційної дії приватного нотаріуса Мартинюка В.А. у попередній стан до свідоцтва про право на спадщину.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до вимог ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження№ 61-3438сво21) зазначено, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 
Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання протиправною бездіяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А., зобов`язання державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо визнаного за рішенням суду договору купівлі – продажу недійсним; стягнути з державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 28000 грн.
Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначалися невиконання державним реєстратором - приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В.А. рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року, не вилучення з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно запису про власника земельної ділянки ОСОБА_5 , що позбавляє можливості реалізувати право орендаря, внести запис до зазначеного Реєстру про право оренди цієї земельної ділянки.

На підставі частини 1, 2 статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
Верховний Суд у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 711/3792/21 (провадження № 61-9887св22) вказав, що законодавець передбачає можливість оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, нотаріальних актів до суду (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). У такому разі позовні вимоги можуть бути пред`явлені безпосередньо до нотаріуса.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) зазначено, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може привести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб.
У порядку цивільного судочинства розглядаються вимоги про оскарження дій нотаріуса лише у разі відсутності спору про право між учасниками цивільних правовідносин.
За змістом постанови Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 129/2399/19 (провадження № 61-17701св21) за правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій/бездіяльності нотаріуса, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії (відмови у її вчиненні) і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.
Законом України «Про доступ до судових рішень» регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та введення Єдиного державного реєстру судових рішень (стаття 1 цього Закону).
Згідно з частиною першою статті 6 Закону  кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.
Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону).
З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що  рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року у справі №724/460/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним визнано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 серпня 2019 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , загальною площею 0,1737 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7325082800:02:001:0059, що розташована за адресою: село Каплівка, Дністровського району, Чернівецької області, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюком В.А. та зареєстрований в реєстрі за номером 586 недійсним.
Заперечуючи проти позову, приватний нотаріус Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк В.А. посилався на те, що одержавши рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року, вчинив дії на виконання вимог підпункту 7.6 пункту 7 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 
Відповідно до підпункту 7.6, 7.7 пункту 7 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за номером 282/20595, у разі одержання рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним або про розірвання такого договору нотаріус проставляє про це відмітку на примірнику договору, який зберігається в матеріалах нотаріальної справи, долучивши до нього копію рішення суду, а також проставляє відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій і, при можливості, на всіх інших примірниках договору.  Документ, що посвідчує право власності та подавався для вчинення нотаріальної дії, повертається відчужувачу майна.
Однак, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А., зобов`язання державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо визнаного за рішенням суду договору купівлі – продажу недійсним, захист своїх прав орендаря пов`язував із бездіяльністю приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. щодо виконання функцій державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав.
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус.
Пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Відповідно до абзаців 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. вчиняючи нотаріальну дію у зв`язку з одержанням рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним, не здійснив державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не вніс відомості до Державного реєстру прав з урахуванням вимог абзаців 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Суд першої інстанції, посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16, зазначив, що рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав є неможливим реалізувати рішення суду про визнання недійсним договору, тобто відновити порушенні права ОСОБА_1 .
Однак, висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 та застосовані судом першої інстанції, не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки стосуються особливостей застосування Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції, чинній до 16 січня 2020 року. Водночас позов у межах справи поданий вже після набрання чинності іншої редакції зазначеного закону.
Крім того, за змістом статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виконанню підлягають виключно судові рішення, зокрема, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
В абзаці третьому частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент звернення з позовом), зокрема, встановлювалося, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності. Положення абзацу третього частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у відповідній редакції) адресовані насамперед суду, який, задовольняючи позов, має чітко визначитися з тим, кому саме і яке речове право внаслідок задоволення такого позову належить.
Відповідний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20).
У разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
З матеріалів справи вбачається, що документом, на підставі якого за  ОСОБА_5  проведено державну реєстрацію прав, є саме договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 серпня 2019 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюком В.А. та зареєстрований в реєстрі за номером 586.
Не можна погодитися з твердженням приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. про відсутність підстав для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у зв`язку з одержанням рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним за відсутності заяви власника або уповноваженої ним особи.
Абзац другий пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у цьому Законі термін заявник вживається в такому значенні: власник, інший правонабувач, сторона правочину, на підставі якого набувається, змінюється або припиняється речове право (у тому числі замовник будівництва, девелопер будівництва, управитель фонду фінансування будівництва), або уповноважені ними особи - у разі подання документів для державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.
На підставі абзацу 7, 8 пункту 3.2.4 Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року N 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 12 жовтня.2010 року N 2480/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2010 року за N 925/18220, внесення до Реєстру прав записів про перехід права власності на об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб`єкта цього права; про зміну або припинення інших речових прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав може здійснюватися за заявою попереднього власника, правокористувача або уповноваженої ними особи.
У випадку скасування на підставі рішення суду рішення реєстратора БТІ про державну реєстрацію прав або визнання недійсним чи скасування на підставі рішення суду правовстановлювального документа, на підставі якого проводилася державна реєстрація права власності на об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, чи іншого речового права на нерухоме майно, змінені записи про право власності на об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб`єкта цього права; про інші речові права на нерухоме майно та суб`єкта цих прав підлягають поновленню на підставі заяви заінтересованої особи, до якої додається відповідне рішення суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22) зазначила, що тимчасове володіння нерухомими речами може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації такого права на це майно у встановленому порядку, тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право тимчасового володіння, визнається тимчасовим фактичним володільцем нерухомого майна та його користувачем протягом строку дії договору оренди.
З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року не є підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав, у приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. відсутні підстави для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на порушення норм матеріального права.
Заслуговують на увагу доводи  ОСОБА_1  щодо порушення його права орендаря бездіяльністю приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. з державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року. 
За частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.
На підставі частини 1, 2 статті 27  Закон України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.
За повідомленням Хотинської міської ради від 04 травня 2023 року №02-13-С-779 на заяву ОСОБА_1 щодо реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень договору оренди земельної ділянки укладеного 25 серпня 2010 року для проведення державної реєстрації права оренди даної земельної ділянки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень, необхідне повернення реєстраційної дії приватного нотаріуса Мартинюка В.А. у попередній стан до свідоцтва про право на спадщину.
Отже, саме від задоволення вимог ОСОБА_1 залежатиме подальша можливість реалізації його права на проведення державної реєстрації права оренди даної земельної ділянки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Метою звернення ОСОБА_1 до суду з позовними вимогами про визнання протиправної бездіяльності державного реєстратора – приватного нотаріуса Мартинюка В.А. та зобов`язання державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо визнаного за рішенням суду договору купівлі – продажу недійсним є внесення змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо власника земельної ділянки та здійснення державної реєстрації права оренди даної земельної ділянки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Встановлено, що речове право на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 25 жовтня 2010 року, укладеного між ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
При цьому слід урахувати, що оспоренню діяльності приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. щодо внесення змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно передує вирішення рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2021 року спору щодо права власності на земельну ділянку ОСОБА_5 .
Отже, судове рішення про визнання протиправною бездіяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А., зобов`язання державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно безпосередньо стосується прав і обов`язків не тільки приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А., а й власника земельної ділянки ОСОБА_4 .
Спір у цій справі виник внаслідок незаконної, на думку ОСОБА_1 бездіяльності приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. щодо внесення змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, які стосуються правовідносин за договором оренди землі від 25 жовтня 2010 року, укладеного між ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар).
За письмовими поясненнями приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. ОСОБА_4 було направлено повідомлення щодо реєстрації права власності на земельну ділянку 23 січня 2024 року, однак власником земельної ділянки ОСОБА_4 не вчинено дій щодо повернення документу, який подавався для вчинення договору купівлі-продажу, та реєстрації права власності на земельну ділянку.
За таких обставин належними сторонами справи у цьому спорі є позивач ОСОБА_1 , відповідач приватний нотаріус Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк В.А. і власник земельної ділянки  ОСОБА_4 , який є правонаступником сторони (орендодавцем) договору оренди землі від 25 жовтня 2010 року, укладеного між ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар).
Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.
Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.
Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом,запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

На підставі ч.2 наведеної норми якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Пунктом 4 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Разом з тим суд першої інстанції не роз`яснив  ОСОБА_1  право залучити до участі у справі відповідачем ОСОБА_4 за позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А., зобов`язання державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.
За відсутності відповідної заяви ОСОБА_1 про залучення   ОСОБА_4 до участі у справі в якості співвідповідача, суд першої інстанції не вправі був самостійно вчинити такі процесуальні дії.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення  суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На стадії апеляційного провадження суд позбавлений можливості вирішити питання про залучення до участі у справі співвідповідачем  ОСОБА_4 за позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А., зобов`язання державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.
Оцінка судами обґрунтованості позовних вимог по суті, має відбуватися за участі належних сторін цивільної справи.
З огляду на наведене суд першої інстанції мав відмовити у позові ОСОБА_1 з підстав пред`явлення позову до неналежного складу відповідачів.

Доводи приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. щодо заборони втручання у діяльність нотаріуса фактично зводяться до обрання ОСОБА_1 неналежного способу захисту у вигляді зобов`язання державного реєстратора – приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюка В.А. внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.
Відповідно до статті 11 зазначеного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. 
Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора, пов`язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом (частина 4 статті 9 Закону).
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд зазначив, що «суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. [ ] Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції».
Проте, оцінка належності способу захисту має відбуватися за участі належних сторін цивільної справи.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи викладене рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2023 року підлягає зміні у мотивувальній частині з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.
Судові витрати
На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ураховуючи, що  рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2023 року підлягає зміні у мотивувальній частині, розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 січня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частну в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 22 квітня 2024 року.

Головуючий  Н. Ю. Половінкіна
Судді  М. І . Кулянда
О. О. Одинак