ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2024 року	Львів	Справа № 140/29110/23 пров. № А/857/1025/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                             Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                  Глушка І.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської  митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року, ухвалене суддею Ксензюком А.Я. у м. Луцьку, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 140/29110/23 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» до Волинської митниці про скасування рішення про коригування митної вартості товару, 
                                                            В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 № UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 № UA205140/2023/000268/2.
12 грудня 2023 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 № UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 № UA205140/2023/000268/2.
Стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс»» з Волинської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір в сумі 2684 гривні 00 копійок.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими, оскільки у них відповідач не здійснив розрахунок митної вартості і не навів відповідні мотиви. При цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості товару, який імпортував позивач, ґрунтуються, виключно, на припущеннях відповідача та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважає, що позивач, під час митного оформлення, надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували, товар, що оцінювався та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості товару, що імпортував позивач, натомість, відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару, який імпортував позивач. 
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.
Таку позицію обґрунтовує тим, що, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що подані до митного оформлення документи мають розбіжності, які позивач не усунув, а відтак, відповідач скористався правом на коригування митної вартості товару, який імпортував позивач.
З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняв в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 25.01.2017 між позивачем (покупець) та фірмою «H&N GmbH» (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 9UKR-H&N, за умовами якого продавець продає, а покупець купує контейнери для збору відходів, вживані, а також комплектуючі та запчастини для них відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Загальна сума договору - 400000,00 євро. Ціна передбачає умови EXW-Шермбек (Iнкотермс-2010), включаючи вартість тари, упаковки та маркування (пункт 2 договору). Платіж за товар за цим договором буде здійснено прямим переказом на рахунок, зазначений продавцем, у розмірі 100 відсотків у вигляді передплати протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку (пункт 4.1 договору).
Додатковою угодою від 04.01.2023 № 3 внесено зміни до договору від 25.01.2017 № 9UKR-H&N та викладено пункт 4.1 в такій редакції: «Оплата товару за договором здійснюється покупцем на вказаний рахунок продавця, як на умові 100% передоплати, так і на умові відтермінування оплати протягом 30 днів з дня поставки товару продавцем».
20.04.2023 позивач подав відповідачу митну декларацію № 23UA205140030416U0, з метою здійснення митного оформлення товару: «пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, сконструйовані для механічного вивантаження сміття у кузов автомобілів сміттєвозів, для зручності перевезення до місця вивантаження сміття облаштовані захватами, колесами діаметр 200 мм: - контейнер MGB місткістю 1100 л, вживані, з сферичною кришкою 4-ма колесами діаметром 200 мм, два з яких з колесними гальмами, боковий захват 112 шт. З метою зручності транспортування поставляються частково розібраними. Фактурна вартість товару становить 8400,00 євро.
Разом із митною декларацією позивач подав: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.01.2017 № 9UKR-H&N, додаткові угоди від 17.06.2023 №1, від 12.05.2023 № 2 та від 04.01.2023 № 3 до вказаного контракту, рахунок-фактуру (інвойс) від 12.04.2023 № RE-4002307, автотранспортну накладну (CMR) від 13.04.2023 № 711313, декларацію про походження товару від 12.04.2023 № RE-4002307, комерційну пропозицію б/н від 29.03.2023, рахунок-замовлення від 30.03.2023 № 33, платіжне доручення від 04.04.2023 № 30, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.04.2023 № 25/04, довідку про транспортні витрати від 18.04.2023 № 5, виписку з бухгалтерської документації від 13.04.2023, договір про надання послуг митного брокера від 13.10.2023 № 664, договір про перевезення від 13.10.2023 № 35, заявка від 03.04.2023 № 85, лист від 18.04.2023 № 0025, декларацію країни відправлення від 13.04.2023 № 23DE265604057639A8.
Крім цього, 01.05.2023, з метою здійснення митного оформлення товару: «пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, сконструйовані для механічного вивантаження сміття у кузов автомобілів сміттєвозів, для зручності перевезення до місця вивантаження сміття облаштовані захватами, колесами діаметр 200 мм: - контейнер MGB місткістю 1100 л, вживані, з сферичною кришкою 4-ма колесами діаметром 200 мм, два з яких з колесними гальмами, боковий захват 112 шт., позивач подав митну декларацію № 23UA205140034124U9. Фактурна вартість товару становить 8400,00 євро.
Разом із митною декларацією позивач подав: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.01.2017 № 9UKR-H&N, додаткові угоди від 17.06.2023 № 1, від 12.05.2023 № 2 та від 04.01.2023 № 3 до вказаного контракту, рахунок-фактуру (інвойс) від 24.04.2023 № RE-4002315, автотранспортну накладну (CMR) від 25.04.2023 № 708460, декларацію про походження товару від 24.04.2023 № RE-4002315, комерційну пропозицію від 29.03.2023, рахунок-замовлення від 30.03.2023 № 33, платіжне доручення від 04.04.2023 № 30, довідку про транспортні витрати від 25.04.2023 № 6, виписку з бухгалтерської документації від 13.04.2023 та від 25.04.2023, договір про надання послуг митного брокера від 04.01.2023 № 083, договір про перевезення від 13.10.2023 № 35, заявку від 18.04.2023 № 86, видаткову накладну від 25.11.2022 № 137, лист від 19.04.2023, рахунок на оплату від 16.11.2022 № 156, декларацію країни відправлення від 25.04.2023 № 23DE265604959067A5.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, відповідач виявив розбіжності у поданих документах, зокрема:
1) за митною декларацією № 23UA205140030416U0 від 20.04.2023: 
- у інвойсі № RE-4002307 від 12.04.2023 передбачено 100% попередня оплата. Однак, поданий декларантом до митного оформлення банківський платіжний документ № 30 від 04.04.2023 на суму 17796 євро передує даті виписаного інвойсу, відрізняється від суми інвойсу (8400 євро). Тому віднести та ідентифікувати даний платіжний документ до даної поставки не можливо;
- у рахунку № 25/04 від 18.04.2023 та довідки від 18.04.2023 на перевезення, транспортні послуги за маршрутом Schermbeck (Німеччина) - м/п Ягодин становлять 55000 грн, за маршрутом м/п Ягодин Луцьк 21272,08 грн. Слід зазначити, що відстань між Schermbeck (Німеччина) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 1359 км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 40,47 грн/км. А відстань між /п Ягодин та м.Луцьк становить 134 км, тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 158,75 грн.
- в пункті 3 додаткової угоди № 1 від 17.06.2019 до контракту №9 UKR-H&N від 25.01.2017 сказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс № RE-4002307 від 12.04.20223 не містить такої інформації.
Відповідач запропонував позивачу подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та інші наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості;
2) за митною декларацією № 23UA205140034124U9 від 01.05.2023:
- у інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 та рахунку-проформі № 33 від 30.03.2023 передбачена 100% попередня оплата. Однак в платіжному документі № 30 від 04.04.2023 в гр.70 зазначений контракт 9 UKR-H&N від 25.01.2017, тобто невідомо, за яку поставку була здійснена оплата. Сума оплати у платіжному документі 17796 євро не відповідає сумі вказаній у інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.
- в пункті 3 додаткової угоди № 1 від 17.06.2019 до контракту № 9 UKR-H&N від 25.01.2017 передбачено, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс № RE-4002315 від 24.04.2023 не містить такої інформації.
- в декларації країни відправлення № 23DE265604959067A5 від 25.04.2023 відсутнє числове значення вартості товарів, що не підтверджує ціну товарів, заявлену в інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.
Відповідач запропонував позивачу подати такі документи: банківські платіжні документи згідно даної поставки; прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця та інші наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.
На вимогу митного органу позивач надав: лист від одержувача про виписку з бухгалтерської документації № 0026 від 19.04.2023; банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT № 230412/002157638 від 12.04.2023; лист що стосується ціни і умов оплати від 19.04.2023; акти здачі-прийому робіт (надання послуг) від 19.04.2023; № 2330 від 31.10.2022; від 26.10.2022; документи що стосуються оформленої ВМД № 205140/2022/076080 від 26.10.2022; рахунки № 1572 від 26.10.2022; № 1573 від 26.10.2022; № 2327 від 31.10.2022; рахунок-замовлення від 30.03.2023; картку рахунку 281 від 26.10.2022; оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 від 26.10.2022.
За результатами митного оформлення товару, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 20.04.2023 № UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 № UA205140/2023/000268/2.
Відповідач визначив митну вартість за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні на товар - 1,93 Дол. США/кг, згідно із митною декларацією № UA100330/2022/431133 від 19.01.2022.
На підставі митних декларацій № 23UA205140031095U1 від 20.04.2023 та № 23UA205140034384U0 від 01.05.2023 відповідач випустив товар у вільний обіг.
Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості ввезеного товару позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.  
Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, який задекларований, згідно із митною декларацією № 23UA205140030416U0 від 20.04.2023, декларант має подати такі документи: 
1)          банківські платіжні документи згідно даної поставки;
2)           прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ;
3)           висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією;
4)           договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається;
5)           рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця та інші наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.
При цьому, як встановив апеляційний суд із рішення про коригування митної вартості товару від 20.04.2023 № UA205140/2023/000228/2, витребування відповідачем вказаних вище документів було зумовлено тим, що подані до митного оформлення документи мають розбіжності, зокрема: 
- у інвойсі № RE-4002307 від 12.04.2023 передбачено 100% попередня оплата. Однак, поданий декларантом до митного оформлення банківський платіжний документ № 30 від 04.04.2023 на суму 17796 євро передує даті виписаного інвойсу, відрізняється від суми інвойсу (8400 євро). Тому віднести та ідентифікувати даний платіжний документ до даної поставки не можливо;
- у рахунку № 25/04 від 18.04.2023 та довідки від 18.04.2023 на перевезення, транспортні послуги за маршрутом Schermbeck (Німеччина) - м/п Ягодин становлять 55000 грн, за маршрутом м/п Ягодин Луцьк 21272,08 грн. Слід зазначити, що відстань між Schermbeck (Німеччина) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 1359 км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 40,47 грн/км. А відстань між /п Ягодин та м.Луцьк становить 134 км, тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 158,75 грн.
- в пункті 3 додаткової угоди № 1 від 17.06.2019 до контракту № 9 UKR-H&N від 25.01.2017 сказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс № RE-4002307 від 12.04.20223 не містить такої інформації.
Щодо вказаних розбіжностей позивач пояснив що:
-          товар поставлявся двома партіями по 112 штук, вартість кожної партії 8400 євро, тому позивач подав один платіжний документ на дві партії на суму 17796 євро (16800 вартість товару та  996 євро заборгованість за попередню поставку;
-           вартість перевезення узгоджена між сторонами, тому відповідач не може втручатися у договірні відносини та визначати на власний розсуд про її заниження;
-          те, що в пункті 3 додаткової угоди № 1 від 17.06.2019 до контракту № 9 UKR-H&N від 25.01.2017 вказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, однак інвойс № RE-4002307 від 12.04.20223 не містить такої інформації, не стосується складових митної вартості товару.
Надаючи оцінку доводам сторін, щодо правомірності рішення відповідача про коригування митної вартості від 20.04.2023 № UA205140/2023/000228/2, апеляційний суд зазначає наступне.
Апеляційний суд встановив, що позивач подав дві митні декларації на товар: пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, сконструйовані для механічного вивантаження сміття у кузов автомобілів сміттєвозів, для зручності перевезення до місця вивантаження сміття облаштовані захватами, колесами діаметр 200 мм: - контейнер MGB місткістю 1100 л, вживані, з сферичною кришкою 4-ма колесами діаметром 200 мм, два з яких з колесними гальмами, боковий захват 112 шт. Вартість кожної партії становить 8400 євро.
На підтвердження оплати, позивач надав відповідачу банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT № 230412/002157638 від 12.04.2023 на суму 17796 євро, яка включає оплату за товар, згідно із митною декларацією № 23UA205140030416U0 від 20.04.2023.
Апеляційний суд погоджується із позицією позивача про те, що відповідач не вправі надавати оцінку доцільності ціни за перевезення за межами України та в межах України, оскільки, це стосується договірних правовідносин між сторонами.
Суд також погоджується із позивачем в тому, що відсутність у інвойсі № RE-4002307 від 12.04.2023 графіку поставки товару, не стосується складових митної вартості товару.
Отже, сумніви митного органу, щодо вартості перевезення, яка є складовою митної вартості, є необґрунтованими, а тому відповідач не мав права самостійно коригувати митну вартість товару, що вказана у митній декларації № 23UA205140030416U0 від 20.04.2023.
Крім того, під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, який задекларований, згідно із митною декларацією № 23UA205140034124U9 від 01.05.2023, декларант має подати такі документи: 
1)          виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди);
2)           банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар;
3)           висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та інші наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.
У разі якщо є взаємозв`язок між продавцем:
4) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
5) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
6) розрахунок ціни (калькуляцію).
При цьому, як встановив апеляційний суд із рішення про коригування митної вартості товару від 01.05.2023 № UA205140/2023/000268/2, витребування відповідачем вказаних вище документів було зумовлено тим, що подані до митного оформлення документи мають розбіжності, зокрема: 
- у інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 та рахунку-проформі № 33 від 30.03.2023 передбачена 100% попередня оплата. Однак в платіжному документі № 30 від 04.04.2023 в гр.70 зазначений контракт 9 UKR-H&N від 25.01.2017, тобто невідомо, за яку поставку була здійснена оплата. Сума оплати у платіжному документі 17796 євро не відповідає сумі вказаній у інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.
- в пункті 3 додаткової угоди № 1 від 17.06.2019 до контракту № 9 UKR-H&N від 25.01.2017 передбачено, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс № RE-4002315 від 24.04.2023 не містить такої інформації.
- в декларації країни відправлення № 23DE265604959067A5 від 25.04.2023 відсутнє числове значення вартості товарів, що не підтверджує ціну товарів, заявлену в інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 - 8400 євро.
Щодо вказаних розбіжностей позивач пояснив що:
-          товар поставлявся двома партіями по 112 штук, вартість кожної партії 8400 євро, тому позивач подав один платіжний документ на дві партії на суму 17796 євро (16800 вартість товару та  996 євро заборгованість за попередню поставку;
-          митна декларація країни відправлення не є документом, що підтверджує митну вартість товару;
-          те, що в пункті 3 додаткової угоди № 1 від 17.06.2019 до контракту № 9 UKR-H&N від 25.01.2017 передбачено, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс № RE-4002315 від 24.04.2023 не містить такої інформації, не стосується складових митної вартості товару.
Надаючи оцінку доводам сторін, щодо правомірності рішення відповідача про коригування митної вартості від 01.05.2023 № UA205140/2023/000268/2, апеляційний суд зазначає наступне.
Апеляційний суд встановив, що позивач подав дві митні декларації на товар: пластмасові контейнери з кришками призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, сконструйовані для механічного вивантаження сміття у кузов автомобілів сміттєвозів, для зручності перевезення до місця вивантаження сміття облаштовані захватами, колесами діаметр 200 мм: - контейнер MGB місткістю 1100 л, вживані, з сферичною кришкою 4-ма колесами діаметром 200 мм, два з яких з колесними гальмами, боковий захват 112 шт. Вартість кожної партії становить 8400 євро.
На підтвердження оплати, позивач надав відповідачу банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT № 230412/002157638 від 12.04.2023 на суму 17796 євро, яка включає оплату за товар, згідно із митною декларацією № 23UA205140034124U9 від 01.05.2023.
Апеляційний суд погоджується із позицією позивача про те, що митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, а лише є документом, який додатково витребовується митним органом, у разі, якщо у документах, які підтверджують митну вартість товару є розбіжності, неповні дані чи поимлки.
Суд також погоджується із позивачем в тому, що відсутність у інвойсі № RE-4002315 від 24.04.2023 графіку поставки товару, не стосується складових митної вартості товару.
Отже, сумніви митного органу, щодо вартості перевезення, яка є складовою митної вартості, є необґрунтованими, а тому відповідач не мав права самостійно коригувати митну вартість товару, що вказана у митній декларації № 23UA205140034124U9 від 01.05.2023.
Крім цього, апеляційний суд зазначає, що відповідач обрав резервний метод визначення митної вартості товару.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 93 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. 
Відповідач у рішенні про коригування митної вартості ввезеного позивачем товару зазначив, що визначив митну вартість товару, на підставі митної декларації UA100330/2022/431133 від 19.01.2022, на основі якої раніше розмитнювався аналогічний товар.
Разом з тим, відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених  частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом  доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Такого висновку апеляційний суд дійшов, зважаючи на те, що у рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні порівняльні характеристики товару, який ввозив позивач та того, який за основу коригування обрала митниця.
Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 20.04.2023 № UA205140/2023/000228/2 та від 01.05.2023 № UA205140/2023/000268/2 є необґрунтованими та прийнятими з порушенням статей 53-55 МК України, а тому їх необхідно скасувати.
Цей висновок є підставою для задоволення позову. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                               П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року в справі № 140/29110/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Р. М. Шавель