Справа № 308/10357/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       23 квітня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кожух О.А., Мацунич М.В.
з участю секретаря: Терпай С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2023 року у справі №308/10357/19 (Головуючий: Малюк В.М.)
ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи її тим, що відповідно до договору №б/н від 29.07.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 4.000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
ОСОБА_1  у порушення умов Договору, а також вимог ст.ст.509,526,1054 ЦК України взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 30.06.2019 року має заборгованість в розмірі 393168,67 грн., яка складається з наступного: 3905,17 грн. - заборгованість за кредитом; 382610,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6652,74 грн. заборгованість за пенею та комісією.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути із ОСОБА_1  на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.07.2011 року у розмірі 125382,44 грн., а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки посилання суду на пропуск строку позовної давності свідчить про неповне з`ясування обставин справи під час дослідження доказів та не відповідність висновків суду цим обставинам.
Із врахуванням правової позиції Верховного суду перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто із 31 травня 2017 року, а банком подано позовну заяву до суду 9 вересня 2019 року у межах строку позовної давності.
Заслухавши пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» Гриниха Т.Ю., яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи судова колегія, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
ОСОБА_1  у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа і його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутності у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Встановлено, що 29.07.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк»  ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір №б/н за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконали в повному обсязі, а саме надали позичальнику кредит у розмірі встановленому договором.
ОСОБА_1  всупереч умовам договору, а також вимогам ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує і станом на 30.06.2019 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 393168,67 грн.
Зі змісту заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що позивач просить стягнути із відповідача частину заборгованості, у сумі 125382,44 грн., яка складається з наступного: 3905,17 грн. - заборгованість за кредитом; 121477,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.
Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.
Позовна давність починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України)
За змістом норм ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.
Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Із розрахунку заборгованості поданою АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що останній раз відповідачем було здійснено погашення кредиту 12.06.2014 року, і з цього часу у позивача виникло право на звернення у суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивач із позовом до суду звернувся тільки 09 вересня 2019 року після спливу трирічного строку і стороною відповідача заявлено про застосування строків позовної давності, що є підставою для відмови у позові відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України.
Позивачем не надано доказів, які би вказали на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення строку позовної давності суду і доказів страти поважних причин пропуску строку звернення до суду.
При постаносленні рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які виникли між сторонами, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин обґрунтовано вважав , що має місце заборгованість за кредитним договором відповідача перед позивачем і оскільки позивачем порушено строк позовної давності для звернення до суду, що є підставою для відмови у позові відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 03 травня 2024 року.
Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой