ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/911/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №2307/1271/12 	Шкреба В. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       28 травня 2024 року м. Черкаси :
Черкаський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача	Новікова О. М.,	
суддів:	Гончар Н. І., Фетісової Т. Л.,	
за участю секретаря  	Широкової Г.К.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу  Кам`янського районного суду Черкаської області  від 16 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

01.04.2024 ОСОБА_1 , звернувся до суду із вказаною скаргою на бездіяльність органу примусового виконання, в якій просив:
1. - покласти на державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 63786475 обов`язок щомісячно інформувати сторони виконавчого провадження про фактичний розмір заборгованості та про суми стягнутих коштів з кожного доходу боржника;
2. - покласти на державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 63786475 обов`язок щомісячно подавати до установи, які здійснюють відрахування аліментів, уточнену інформацію про розмір заборгованості (за її наявності).
В обґрунтування скарги зазначив, що 02.12.2020 року, на підставі виконавчого листа № 2307/1271/12 від 29.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у вигляді 1/3 частини всіх доходів, державним виконавцем Кам`янського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крупським В.І., винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 63786475). Згідно з п. 5 постанови, сторони виконавчого провадження мають право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, за адресою в мережі Інтернет https://asvpweb.minjust.gov.ua/, де також забезпечена можливість онлайн-оплати. Ідентифікатор для доступу 6Д61Б2237046.
За матеріалами автоматизованої системи виконавчого провадження 23.12.2020 винесена постанова про звернення стягнення на пенсію та інші доходи боржника у розмірі 50 відсотків до виплати загальної суми боргу 27470,00 грн., а після утримання боргу в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), та направлена до Кам`янському відділі обслуговування громадян №11 (сервісний центр)Головного управління ПФУ в Черкаській області;
30.12.2020 винесена постанова про скасування заходів примусового виконання в якій зазначено, що станом на 30.12.2020 заборгованість зі сплати аліментів погашена в повному обсязі, але продовжується стягнення Кам`янським відділом обслуговування громадян №11(сервісний центр)Головного управління ПФУ в Черкаській області з пенсійного забезпечення в розмірі 50 відсотків;
14.03.2023 винесена постанова про звернення стягнення на пенсію заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника військовою частиною НОМЕР_1 у розмірі 50 відсотків до виплати загальної суми боргу 66581,1 грн., з яких 33 відсотки аліменти та 16,7 відсотків заборгованості, а після утримання боргу 66581,1 грн., утримання проводити в розмірі 1/3 частини частини з усіх видів заробітку (доходу);
20.04.2023 винесена постанова про звернення стягнення на пенсію заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника військовою частиною НОМЕР_2 у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 96581,1 гривня (ПАН). Після утримання заборгованості в розмірі 96581,10 гривень, утримання проводити у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (Доходу) щомісячно.
У звіті військової частини НОМЕР_2 зазначено, що сума боргу станом на час подачі звіту складає 48287,87 грн.
Звіти про утримання Кам`янським відділом обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Черкаській області з пенсійного забезпечення за період з 2021 року по теперішній час відсутні.
Щомісячні розрахунки розміру заборгованості державним виконавцем за період з 20.04.2023 року не здійснюються.
Відсутність об`єктивної інформації про розмір заборгованості в матеріалах виконавчого провадження тягне за собою ухилення державного виконавця від справедливого (належного) виконання рішення суду, та призвело до порушення його прав, як сторони виконавчого провадження.
З цих обставин боржник звернувся до суду, та просить суд його скаргу задовольнити.
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2024 року скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення.
Ухвала мотивована тим, що боржник ОСОБА_1 не звертався з заявою до органу примусового виконання, для надання йому розрахунку його заборгованості по аліментах, інформацію про фактичний свій дохід за період проходження служби у військовій частині також вчасно державному виконавцю наданий не був, а тому відсутні правові підстави для визнання бездіяльності органу примусового виконання та покладення обов`язку на державного виконавця повідомляти боржника та установу яка здійснює відрахування аліментів уточнену інформацію по розмір заборгованості по аліментах.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду, та задовольнити його скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що внесення відомостей до автоматизованої системи виконавчого провадження за адресою мережі Інтернет https://asvpweb.minjust.gov.ua/, є обов`язком державного виконавця. 
Тому, зазначає, що відсутність об`єктивної інформації про розмір заборгованості в матеріалах електронного виконавчого провадження тягне за собою ухилення державного виконавця від справедливого (належного) виконання рішення суду, та призвело до порушення прав ОСОБА_1 , як сторони виконавчого провадження. Додаткових заяв від сторін виконавчого провадження про отримання відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження, діюче законодавство України не передбачає.
У відзиві на апеляційну скаргу, поданого начальником відділу Кам`янського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначено, що судом першої інстанції прийнято справедливе і обґрунтоване рішення, а доводи позивача про його скасування безпідставні і не можуть бути задоволені.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає до  задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що на виконані у Кам`янському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 63786475 з примусового виконання виконавчого листа № 2307/1271/12, виданого 29.08.2012 року Кам`янським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.05.2012 року і досягнення дітьми повноліття.
Постанова про відкриття виконавчого провадження № 63786475 від 02.12.2020.
14.03.2023 державним виконавцем  Крупським В.І. винесена постанова про звернення стягнення на пенсію заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника військовою частиною НОМЕР_1 у розмірі 50 відсотків до виплати загальної суми боргу 66581,1 грн., з яких 33 відсотки аліменти та 16,7 відсотків заборгованості, а після утримання боргу 66581,1 грн., утримання проводити в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу);
20.04.2023  винесена постанова про звернення стягнення на пенсію заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника військовою частиною НОМЕР_2 у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 96581,1 гривня (ПАН). Після утримання заборгованості в розмірі 96581,10 гривень, утримання проводити у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (Доходу) щомісячно.
У звіті військової частини НОМЕР_2 зазначено, що сума боргу станом на 01.03.2024, складає 48287,87 грн.
У свої скарзі скаржник зазначає, що відсутність відображеної об`єктивної інформації про розмір заборгованості ( розрахунок заборгованості), яка має бути внесена до автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі по тексту АСВП) порушує його права, як сторони виконавчого провадження.
Не погоджуючись зі скаргою, начальником Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підтвердження зазначеного у відзиві на скаргу, долучено наступні документи:
запит державного виконавця до ГУ УПФУ у Черкаській області № 10104 від 03.04.2024 року про здійснення відрахувань та виплат з 01.05.2022 по 31.03.2024 року боржника;
відповідь на запит державного виконавця ГУ УПФУ у Черкаській області № 10104 від 03.04.2024 року;
відповідь Державної податкової служби України на запит № 198767072 від 04.04.2024 року Кам`янського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ);
розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 63786475 від 14.03.2023 року;
розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 63786475 від 05.04.2023 року;
постанова державного виконавця Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крупського В.І. про зміну розміру стягнення аліментів у ВП № 63786475 від 05.04.2024 року, та супровідний лист про направлення даної постанови сторонам виконавчого провадження, ГУ УПФУ у Черкаській області та до військової частини НОМЕР_2 .
Суд першої інстанції, відмовляючи скаржнику в задоволенні його скарги, вказав, що боржник ОСОБА_1 не звертався з заявою до органу примусового виконання, для надання йому розрахунку його заборгованості по аліментах, інформацію про фактичний свій дохід за період проходження служби у військовій частині також вчасно державному виконавцю наданий не був. Тому відсутні правові підстави для визнання бездіяльності органу примусового виконання та покладення обов`язку на державного виконавця повідомляти боржника та установу яка здійснює відрахування аліментів уточнену інформацію по розмір заборгованості по аліментах.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього  Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.
Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України   передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.
Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
Відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. 
Згідно з пунктом 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках передбачених частиною 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
У відповідності до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 19.01.2022 по справі № 711/679/21, при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.
Згідно з пунктами 3, 4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі Положення про АСВП), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 року, постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження повинні виготовлятися за допомогою автоматизованої системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі заборонене. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вноситься виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.
До автоматизованої системи виконавчого провадження в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.
Згідно з Розділом IV Положення про АСВП встановлюється порядок доступу до Системи та отримання інформації із Системи. Система забезпечує можливість формування сторонам виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.
Отже, за наявними матеріалами скарги, відомості отримані з АСВП на підставі ідентифікатора для доступу, наданих письмові документів до відзиву на скаргу, суд першої інстанції вірно встановив, що органом примусового виконання допущено порушення пунктів 3, 4 Розділу IV Положення про АСВП, а саме: у виконавчому провадженні № 63786475 до автоматизованої системи виконавчого провадження не внесені скановані копії всіх документів, виготовлені виконавцем; скановані копії документів, отримані на запит державного виконавця Крупського В.І.; скановані копії заяв сторін виконавчого провадження та відповідей на них.
А тому, така бездіяльність органу примусового виконання призвела до порушення права учасників виконавчого провадження, зокрема скаржника (боржника) ОСОБА_1 на отримання повної та достовірної інформації за виконавчим провадженням № 63786475.
Проте, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Пунктом 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.
Згідно зі статтею 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах неодноразово визначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, Значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.
Самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк. Така правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України від 13.06.2017 у справі № 12-1393а17 і Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № П/9901/137/18, від 27.02.2020 у справі № 800/304/17.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи скаржника, щодо несвоєчасного надання чи взагалі ненадання державним виконавцем інформації про фактичний розмір заборгованості та про суми стягнутих коштів з кожного доходу боржника, оскільки під час розгляду справи заявником було встановлено, що скаржник ОСОБА_1 не звертався із заявою до органу примусового виконання для надання йому розрахунку його заборгованості по аліментах, інформація про його фактичний дохід за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 також вчасно державному виконавцю надана не була. 
Установивши наведені обставини, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця, оскільки порушення прав заявника у виконавчому провадженні хоча і були встановлені судом першої інстанції, проте, одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій державним виконавцем, недостатньо аби визнавати їх бездіяльністю.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду попередньої інстанцій про відсутність підстав для задоволення скарги
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції - без змін.
 Керуючись ст. ст.  35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України,  апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області  від 16 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Кам`янського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крупського В. І. – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: