ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року                       м. Дніпро                            Справа №  904/4072/23 
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)                                
суддів:                       Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: 

представники сторін:
від позивача:          не з`явився
від відповідача-1:  не з`явився
від відповідача-2:  не з`явився
від третьої особи : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву 
Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” 
про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус”, м. Київ
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД”, м. Марганець 
до відповідача-2:  ОСОБА_1 , м. Дніпро  
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Філія “Центр управління промисловістю” Акціонерного товариства “Українська залізниця”, м. Київ  
про: стягнення 74 197,64грн.   
ВСТАНОВИВ:
АТ “Комерційний банк “Глобус” (позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД” (відповідач - 1) та гр. ОСОБА_1 (відповідач - 2), про солідарне стягнення суми гарантійного платежу за договором гарантії №31576/ЮГ-23 від 10.03.2023р., у розмірі 74 197,64 грн. (в т.ч.: 66 410,15грн. - гарантійна сума, 3 120,37грн. - заборгованість по нарахованим процентам, 4 457,67грн. - пеня за несвоєчасне погашення гарантійної суми, 209,45грн. - пеня за несвоєчасне погашення нарахованих процентів).
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2023р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідача – 1: Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД" та відповідача – 2: громадянина ОСОБА_1 на користь позивача - Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” : 66 410,15грн. - гарантійна сума, 3  056,68 грн. - заборгованість по нарахованим процентам, 4  366,69грн. - пеня за несвоєчасне погашення гарантійної суми, 200,99грн. - пеня за несвоєчасне погашення нарахованих процентів, 7  483,82грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з відповідача – 1: Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД” на користь позивача - Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” 1 339,10грн. - витрат на сплату судового збору. Стягнуто з відповідача – 2: гр. ОСОБА_1 на користь позивача - Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” 1 339,10грн. - витрат на сплату судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД”, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2023р. у справі № 904/4072/23, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства “Комерційний банк “ГЛОБУС” у справі № 904/4072/23. Стягнути з Акціонерного товариства “Комерційний банк “ГЛОБУС” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма “РОЛЛЕКС ЛТД” витрати на професійну правничу допомогу, у сумі 7 500,00 грн. та сплачений судовий збір. Здійснювати розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з викликом сторін.
У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство “Комерційний банк “ГЛОБУС”, на виконання п. 8 ст. 165 ГПК України, повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести Відповідач в зв`язку із розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД” у справі № 904/4072/23 в Центральному апеляційному господарському суді складає 10 500,00 грн., як витрати на професійну правничу допомогу. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2024р. апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД” залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2023р. у справі № 904/4072/23 залишено без змін. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД”.
10.04.2024р., від Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” до суду надійшла заява, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД” на користь Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” витрати на професійну правничу ( правову) допомогу в загальній сумі 10 500,00 грн.. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2024р. розгляд заяви щодо ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат у справі № 904/4072/23 призначено на 30.04.2024 р. 
Відповідач -1 будь-яких клопотань чи заперечень на заяву позивача, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до суду не надав.
Представники  сторін в судове засідання 30.04.2024р. не з`явились. 
В судовому засіданні 30.04.2024р. по справі оголошено вступну та резолютивну частину додаткової постанови.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Роллекс ЛТД”, про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Верховний Суд у додаткових постановах від 17.12.2021р. у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20), від 06.12.2023р. у справі №905/493/22, від 01.11.2023р. у справі №911/1340/22 зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст.ст. 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст.124 ГПК України, особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
Відповідний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 14.02.2019р. у справі №916/24/18, від 21.06.2022р. у справі №908/574/20.
За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які позивач поніс у суді апеляційної інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень ч.2 ст.124 ГПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду.
Відповідно до матеріалів справи,  на        необхідності компенсації    судових витрат в        суді        апеляційної        інстанції заявлено у відзиві        на        апеляційну        скаргу,     та подано докази (а.с 212-218, т. 1).
Отже, відзив     позивача на    апеляційну     скаргу    містить    в    собі заяву сторони про відшкодування    судових витрат на    професійну правничу допомогу    із    зазначенням певного розміру,    позивачем    дотримано строки подання відповідних доказів    на підтвердження понесення ним     витрат на     професійну правничу допомогу    в    суді    апеляційної    інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК    України.

Щодо заяви про подання (намір подати) доказів понесення судових витрат
Частиною 8 ст.129 ГПК передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона.
При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022р. у справі №921/221/21, від 31.05.2022р. у справі №917/304/21). Вказана позиція застосована також у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024р. у справі №910/9714/22.
Положення ч.8 ст.129 ГПК підлягають застосуванню судом під час дослідження обставин стосовно дотримання стороною порядку та строків подання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, і у разі дотримання стороною цих вимог, суд здійснює розподіл судових витрат. У разі не дотримання стороною порядку та строків на подання таких доказів суд залишає таку заяву без розгляду.
Заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною.
Акціонерне товариство “Комерційний банк “Глобус” звернулося до апеляційного суду з заявою про розподіл витрат на правову допомогу, в передбачений законодавством строк, і є такою заявою товариства та свідчить про дотримання ним встановлених у ч.8 ст.129 ГПК вимог.
З огляду на це, колегія суддів вважає за можливе здійснити перевірку наданих АТ “Комерційний банк “Глобус”  доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та надати їм оцінку.

Щодо доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами      доказів      (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.129 ГПК).
Центральний апеляційний господарський суд ухвалив постанову у справі 29.03.2024р.. Отже, з урахуванням встановленого у ч.8 ст.129 ГПК строку, сторони мали право надати докази понесення судових витрат до 03.04.2024р., включно.
02.04.2024р., засобами поштового зв`язку, Акціонерне товариство “Комерційний банк “Глобус” на адресу суду направлено заяву представника АТ “Комерційний банк “Глобус” адвоката Верхогляд М.Л., про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції.
В додатках до вказаної заяви, в якості доказів понесення адвокатських      витрат Позивачем надано копії: Акту №31576/ЮГ-23/1 від 24.02.2024р. прийому-передачі послуг за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №010224 від 01.02.2024 р.; копію платіжного доручення №10621 від 22.02.2024р.,  на суму 10 500,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КВ № 001015 від 14.09.2020р. та ордер серія АЕ № 1263570 від 14.02.2024 р..
Як вбачається матеріалів справи, в Акті №31576/ЮГ-23/1 від 24.02.2024р. прийому-передачі послуг містяться посилання на Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №010224 від 01.02.2024р., який до заяви Позивачем не додано.
З огляду на викладене, лише один Акт №31576/ЮГ-23/1 від 24.02.2024р. прийому-передачі послуг, без відповідного договору, не може бути взятий судом до уваги.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16 та Верховний Суд у постанові від 20.07.2021р. у справі №922/2604/20 вказали, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 р. у справі №826/1216/16 вказала, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Однак, АТ “Комерційний банк “Глобус” не надало у повному об`ємі доказів документального підтвердження витрат на правничу допомогу. Таким доказом, зокрема, є договір про надання правової допомоги, на який є посилання в Акті прийому-передачі послуг та який регламентує правовідносини між Банком та адвокатом, щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.14 ГПК).
Оскільки з наданих Акціонерним товариством “Комерційний банк “Глобус” заяви про ухвалення додаткового рішення та додатків до цієї заяви не вбачається за можливе встановити обсяг наданих адвокатом послуг та вартість понесених заявником витрат на професійну правничу допомогу, то з урахуванням принципу диспозитивності, колегія суддів відмовляє у задоволенні такої заяви.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -      
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/4072/23  відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної додаткової постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.       
Повний текст додаткової постанови складено 02.05.2024р.

Головуючий суддя                                                                       І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                             М.О.Дармін
            Суддя                                                                                          О.В. Чус