УХВАЛА

14 травня 2024 року 
м. Київ
справа №990/158/24
адміністративне провадження № П/990/158/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Єзеров А.А., Берназюк Я.О.
вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України, Верховного Суду, Вищої ради правосуддя, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
в с т а н о в и в :
09.05.2024 до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в якому він просить Верховний Суд:
- визнати протиправними дії Вищого господарського суду України у період з 21.10.2008 по 22.02.2024 щодо обчислення вислуги років судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 без урахування періоду проходження ним військової служби на офіцерських посадах в якості слідчого та старшого слідчого військової прокуратури ДВО у період з 15.09.1989 по 03.12.1991 на пільгових умовах з розрахунку - один місяць служби за півтора місяці, що дає право на встановлення розміру доплат за вислугу років у відповідні періоди, у тому числі, починаючи з 05.06.2024 і по час звільнення судді - у розмірі 80% від його посадового окладу, а також на отримання відповідного розміру щомісячної суддівської грошової винагороди що, з урахуванням такого розміру доплат, починаючи з 22.02.2024 - дає право і на відповідний розмір довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язати Вищий господарський суд України здійснити перерахунок стажу роботи судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 з урахуванням періоду військової служби на офіцерських посадах в якості слідчого та старшого слідчого військової прокуратури ДВО у період з 15.09.1989 по 03.12.1991 на пільгових умовах, з розрахунку - один місяць служби за півтора місяці, встановивши такий стаж, станом на момент звільнення судді з посади, з урахуванням такого обчислення вислуги років - 40 років 7 місяців 6 днів, у тому числі стаж, який дає право на доплату за вислугу років станом на 05.06.2023 - 35 років, а на день звільнення 22.02.2024 - 35 років 8 місяців 26 днів, що дає право на доплату за таку вислугу у розмірі 80% від посадового окладу судді Вищого господарського суду України до щомісячної суддівської грошової винагороди та, відповідно, з урахуванням такого перерахунку, виплатити ОСОБА_1 заборгованість по суддівській грошовій винагороді, з урахуванням нарахованих та виплачених йому раніше сум, за весь період перебування на посаді судді Вищого господарського суду України, починаючи з 21.10.2008 і по день звільнення - 22.02.2024;
- зобов`язати Вищу раду правосуддя внести відповідні зміни у рішення від 22.02.2024 №542/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України у зв`язку з поданням заяви про відставку», з урахуванням ухвали від 14.03.2024 №773/0/15-24 «Про виправлення описки в рішенні Вищої ради правосуддя від 22 лютого 2024 року № 542/0/15-24», щодо загального стажу роботи, який дає право на відставку, судді ОСОБА_1 та про зарахування періоду військової служби на офіцерських посадах в якості слідчого та старшого слідчого військової прокуратури ДВО у період з 25.09.1989 по 03.12.1991 на пільгових умовах, з розрахунку - один місяць служби за півтора місяці, у тому числі - щодо стажу, який дає право на доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу цього судді;
- зобов`язати Верховний Суд видати нову довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням суддівської винагороди, яка враховується при призначенні такого грошового утримання, з урахуванням, зокрема, доплати за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу судді Вищого господарського суду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:                     1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).
Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження в адміністративній справі за цим позовом, Верховний Суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
За приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 КАС України під адміністративним судочинством розуміється діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.
За загальним правилом, судами, які вирішують адміністративні справи у першій інстанції, є місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди). І лише у встановлених процесуальним законом випадках певні категорії спорів підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.
Положенням цієї процесуальної норми кореспондують правила ч. 1 ст. 172 КАС України про те, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
За правилами ч. 5 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Відповідно до ч. 4 ст. 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Зазначений перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, є вичерпним.
Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України визначені у статті 266 КАС України. Правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат; 5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем у ній   об`єднано вимоги до Вищої ради правосуддя, розгляд яких віднесений до юрисдикції Верховного Суду як суду першої інстанції, так і позовні вимоги, що не належать до юрисдикції Верховного Суду, зокрема, позовні вимоги до Вищого господарського суду України та Верховного Суду.
Отже, позивачем в позовній заяві об`єднано вимоги, які підсудні різним судам, що в силу правил ч. 5 ст. 172 КАС України свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.
Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо    порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 172 цього Кодексу).
За таких обставин, враховуючи сформовану практику Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №9901/8/19, від 27.06.2019 у справі №9901/189/19, від 08.08.2019 у справі №9901/17/19, від 19.09.2019 у справі №9901/62/19, від 02.10.2019 у справі №9901/382/19, а також ухвали Верховного Суду від 08.03.2024 у справі 990/63/24, від 12.03.2024 у справі №990/66/24, від 15.04.2024 у справі №990/113/24), позовна заява підлягає поверненню позивачеві.
Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст. 22, 169, 248, 256, 266, 295 КАС України Суд, -
у х в а л и в :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України, Верховного Суду, Вищої ради правосуддя, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -    повернути позивачеві.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Судді
О.П. Стародуб                              
А.А. Єзеров
Я.О. Берназюк