ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року	Львів	Справа № 460/56/24 пров. № А/857/12335/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,
за участю секретаря судового засідання:             Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року, головуючий суддя – Поліщук О.В., ухвалене о 15:28 год. у м. Рівне, повний текст якого складено 23.04.2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу,- 

                                                     В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУНП в Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 1390 від 13 грудня 2023 року, в частині застосування до неї, старшого дізнавача сектору дізнання Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, капітана поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що оскарженим наказом №1390 від 13.12.2023 року до неї застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність згідно Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Зауважує, що однією із підстав для застосування такого стягнення є порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, однак членам слідчо-оперативної групи (СОГ) при виїзді з Вараського РВП ГУНП в Рівненській області не закріплювалися та не видавалися жодні камери фіксування виїзду, а тому неможливо було виконати обов`язку з повної фіксації події. Також позивач зазначала, що нею не було допущено процесуальних порушень щодо належного установлення свідків події, з`ясування обставин кримінального правопорушення та встановлення осіб, які його вчинили, з огляду на відсутність самого факту та передчасне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що, в свою чергу, підтверджується відеозаписами. Також позивач зазначає, що заявником та її дочкою спростований факт вчинення кримінального правопорушення, за наявності відібраних в останніх письмових пояснень, а також при ненаданні згоди на особистий огляд, огляд речей та доставлення до експерта для проведення експертизи, тому, на думку позивача, відсутні підстави вважати неналежне виконання нею службових обов`язків. Позивач вважала, що службовим розслідуванням не підтверджено вчинення нею дисциплінарного проступку, тому оскаржуваний наказ в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті судом попередньої інстанції до уваги.
В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 займає посаду старшого дізнавача слідчого відділу Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
До Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшов лист начальника Рівненського управління ДВБ НП України від 09.11.2023 року № 2294/42-17/01-2023, про можливі неправомірні дії окремих поліцейських Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області під час реагування 08.10.2023 року на повідомлення про зґвалтування неповнолітньої.
Наказом Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 2459 від 09.11.2023 року «Про призначення службового розслідування» призначено за вказаним фактом службове розслідування.
Наказом Головного управління Національної поліції України в Рівненській області від 23.11.2023 року №2573 "Про продовження терміну проведення службового розслідування" продовжено строк проведення службового розслідування за вказаним фактом на 15 календарних днів.
За результатами проведеного службового розслідування, 08.12.2023 року т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області Віктором Шанським, затверджено висновок службового розслідування, згідно якого службове розслідування за фактами можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Рівненській області завершено.
Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що 08.11.2023 року до ГУНП в Рівненській області з письмовою заявою звернулась громадянка ОСОБА_2 про можливі неправомірні дії окремих поліцейських Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, під час реагування 08.10.2023 року на її повідомлення про зґвалтування її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 
08.10.2023 року на спецлінію "102" надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що від неповнолітньої доньки ОСОБА_3 їй стало відомо, що тієї ж доби в нічний час громадянин ОСОБА_4 та двоє невідомих осіб, знаходячись в селі Озерці Вараського району, зґвалтували її доньку.
08.10.2023 року зазначене повідомлення зареєстровано до ІКС ІПН (журналу ЄО) Вараського РВП за № 3984.
Відповідно до відомостей ІП "Єдиний облік" ІКС ІПНП, 09.10.2023 року в 00:01 на місце події за вказаним фактом прибув наряд ГРПП з позивним "Криптон-16".
Згідно відомостей ІП "Геопортал", відсутні відомості про перебування наряду СОГ Вараського РВП на місці події.
Вивченням матеріалів ЄО Вараського РВП № 3984 від 08.10.2023 року встановлено, що збором матеріалів перевірки відомостей, викладених ОСОБА_2 під час її звернення на спецлінію "102", займалися працівники Вараського РВП: старший оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_5 та старший дізнавач СД старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . Поряд із цим, останні, у порушення вимог пункту 3 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357, не були забезпечені планшетним пристроєм з програмним забезпеченням, інтегрованим до системи ІПНП, про що свідчить відсутність відповідних відомостей в системі ІПНП. Натомість, в електронній картці до зазначеної події наявна, відмітка працівника чергової частини про ужиті СОГ на місці події заходи.
При цьому, зазначеними поліцейськими, у порушення вимог розділу X Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357, а також розділів II та IX Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 575, не дотримано порядку дій під час реагування на повідомлення про кримінальне правопорушення та не здійснено комплексу першочергових заходів та невідкладних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, та з`ясування всіх обставин події.
Так, серед матеріалів, які було зібрано старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , у наявності лише письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , їх заяви про відсутність претензій з приводу повідомлення останньої на спецлінію "102", а також адміністративні протоколи, складені інспектором СЮП Вараського РВП старшим лейтенантом поліції Полуйко Т.І. у відношенні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за ознаками ч. 1 ст. 178 та ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідно.
Як наслідок, 09.10.2023 року керівництвом Вараського РВП прийняття рішення за матеріалами ЄО № 3984 від 08.10.2023 було доручено старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , яка 10.10.2023 року прийняла рішення у порядку, визначеному КУпАП.
Таким чином, відсутні будь-які відомості, які б свідчили про вжиття відповідними посадовими особами Вараського РВП заходів, спрямованих на об`єктивне, повне з`ясування всіх обставин події та встановлення й опитування осіб, які причетні до зазначеної події, та вжиття необхідних заходів відповідно до вимог діючого законодавства.
Поряд із цим, працівники чергової служби зазначеного підрозділу поліції, отримавши повідомлення про зґвалтування, у порушення вимог пункту 4 розділу II, підпунктів 1, 4 пункту 2 розділу IV Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року №357, не виконали визначений цією ж Інструкцією алгоритм орієнтовних невідкладних дій працівника чергової служби та не забезпечили належний контроль за виконанням завдань нарядами поліції, які направлялися на відпрацювання правопорушення.
Крім того, поліцейські Вараського РВП, які 08.10.2023 здійснювали реагування на повідомлення ОСОБА_2 , у порушення вимог пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з моменту початку виконання службових обов`язків не забезпечили безперервну відеофіксацію подій на місці події аж до їх завершення.
Як наслідок, через неналежне виконання працівниками Вараського РВП своїх службових обов`язків, ОСОБА_2 вимушена була звернутися до Управління за захистом своїх прав і законних інтересів.
У свою чергу, 08.11.2023 року працівниками Управління виїздом на місце події встановлено певне коло осіб, які були учасниками подій, про які 08.10.2023 року ОСОБА_2 повідомила на спецлінію "102", та відібрано від них письмові пояснення.
Опитана з цього приводу ОСОБА_2 запевнила у правдивості відомостей, які вона надала 08.10.2023 року оператору спецлінії «102» та повідомила, що дійсно, зі слів її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , в ніч на 08.10.2023 року громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ще можливо двоє невстановлених осіб зґвалтували її доньку. З приводу власноруч складеної 09.10.2023 року заяви про відсутність претензій, ОСОБА_2 повідомила, що її було написано під дією психологічного тиску на неї та її доньку, а також погроз позбавити її батьківських прав та поміщення доньки до дитячого будинку, що застосовувалися працівниками поліції Вараського РВП, які прибули на виклик.
При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали достатньо змістовні, по суті аналогічні за змістом, пояснення. Також, останні зауважили, що працівники поліції оглядаючи одяг ОСОБА_3 , виявили на ньому сліди біологічного походження але не вилучили його, направлення на проходження судомо-медичного дослідження не видали, заяву про кримінальне правопорушення не прийняли.
Опитаний з цього приводу громадянин ОСОБА_9 , який є вітчимом ОСОБА_3 , повідомив, що 09.10.2023 року від останньої йому стало відомо, що 08.10.2023 року ОСОБА_7 та ще декілька осіб її зґвалтували.
Опитаний з цього приводу громадянин ОСОБА_10 повідомив, що 08.10.2023 працівники поліції прибули до нього додому, де фактично здійснили обшук його житлового будинку та огляд належних йому речей.
Опитаний з цього приводу капітан поліції ОСОБА_11 повідомив, що 08.10.2023 року він у складі СОГ виїжджав на місце події за повідомленням ОСОБА_2 про зґвалтування її доньки. Під час реагування на вказане повідомлення, було опитано неповнолітню ОСОБА_3 , яка з приводу її зґвалтування “однозначних відповідей не надавала та здебільшого вказувала, що нічого не пам`ятає” - дослівно. Також останній повідомив, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 було здійснено огляд речей ОСОБА_3 (в матеріалах ЄО відсутній протокол огляду). Крім того, капітан поліції ОСОБА_11 зазначив, що було опитано деяких осіб, на яких вказувала ОСОБА_3 (в матеріалах ЄО відсутні пояснення).
Як наслідок, низка неузгоджених дій зазначених посадових осіб, відсутність обміну інформацією між підрозділами поліції та черговими нарядами, а також взаємодії між ними призвели до неналежного реагування на правопорушення й якісного збору матеріалів дослідчої перевірки за вказаним фактом, та, як наслідок, не внесення відомостей в ЄРДР і не вжиття заходів, відповідно до вимог діючого законодавства.
В межах проведення службового розслідування опитано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , 2006 р.н., яка у своєму поясненні зазначила, що 08.10.2023 року близько 23:00 год здійснила повідомлення на лінію «102» у зв`язку з тим, що її дочка ОСОБА_3 , 2006 р.н., повідомила їй про те, що її зґвалтували.
По приїзду працівників поліції (їх посади, прізвища, тощо не пам`ятає) останні почали спілкуватись з приводу обставин події. Відповідно їм все розповіла (на основі того, що мені повідомила донька) на що один із них (хто саме не знає та не пам`ятає) запропонував відійти в сторону, для розмови "один на один". Під час вказаної розмови останній повідомив, що вказана подія може викликати "позор" в селі, а тому виходячи з інформації, яку повідомила донька та у зв`язку з тим, що вона була в алкогольному сп`янінні, вказана нею інформація є малоймовірною, а тому опитану ОСОБА_2 можуть позбавити батьківських прав. На питання до працівника поліції, що потрібно робити, він промовчав, тому самостійно повідомила, що потрібно мабуть писати відмову від вказаного повідомлення, на що він погодився.
Після вказаної розмови, до них під`їхала ще одна поліцейська машина. Всі присутні поліцейські між собою щось говорили, без участі потерпілої сторони та в подальшому підійшли до неї з донькою, та їм знову про все розповіла при цьому зазначила, що буде писати заяву про відмову від вказаного повідомлення. ЇЇ донька також написала таку заяву. Про що також підтвердили під запис на відео.
Зазначає, що хоч і написала заяву про відмову, однак під час спілкування з поліцейськими останні жодним чином не реагували на її повідомлення з приводу зґвалтування, а також крадіжки мобільного телефону доньки, який зник під час вказаних подій.
Разом з тим, в межах службового розслідування було надіслано запит (від 09.11.2023 року №2590/116/46/01-2023) до Вараського РВП ГУНП з метою отримання належним чином завірених копій матеріалів зареєстрованих в ІКС ІПНП Вараського РВП ГУНП від 08.10.2023 року за № 3984 та відеофайлів з нагрудних камер поліцейських Вараського РВП ГУНП, що містять інформацію під час реагування на вказане повідомлення.
Згідно отриманої відповіді за підписом т.в.о. начальника Вараського РВП ГУНП ОСОБА_12 встановлено, що співробітниками СРПП та СОГ не здійснювалась відеозйомка на нагрудні камери поліцейських під час реагування на повідомлення, яке зареєстроване в ІКС ІПНП Вараського РВП ГУНП від 08.10.2023 року за № 3984.
Також, з огляду на отримані відомості встановлено, що у вказаних матеріалах наявні лист заступника начальника відділу поліції - начальника СВ Вараського РВП ГУНП майора поліції ОСОБА_13 щодо відсутності даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, електронний рапорт старшого інспектора-чергового сектору моніторингу Вараського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_14 , пояснення ОСОБА_2 та її дочки ОСОБА_3 їх заяви щодо припинення розгляду повідомлення, копії двох протоколів про адміністративні правопорушення, відповідь заявнику та рапорт інспектора ЮП Вараського РВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 , щодо складання нею вказаних протоколів.
Вказані матеріали розглянув заступник начальника відділу поліції - начальник СВ Вараського РВП ГУНП майор поліції ОСОБА_16 , який на порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, не вжив заходів щодо внесення відомостей до ЄРДР та надіслав начальнику цього ж підрозділу майору поліції ОСОБА_17 , лист щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
В подальшому, 08.11.2023 року о 17:53 год. надійшло повідомлення зі служби "102" ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 про те, що 08.10.2023 року за адресою: Вараський район с. Озерці, вулиця Парк, заявниця повідомляла про зґвалтування дочки 2006 р.н., зі слів заявниці, вона написала заяву по даному факту, в подальшому працівники поліції повідомили заявниці, що її буде позбавлено батьківських прав та що її дочка бреше щодо ситуації, яка відбулася та сказали, щоб заявниця написала відмову по розгляду заяви, після чого заявниця написала відмову. Заявниця хоче написати заяву по факту зґвалтування та просить щоб заяву приймав слідчий ГУНП.
Відомості за вказаним фактом зареєстровано в ІКС ІПНП Вараського РВП ГУНП від 08.11.2023 року за №4510 та 09.11.2023 року внесено до ЄРДР (№12023181050000451) за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України (відповідно до ст. 477 КПК України вказаний злочин не відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення).
Крім цього, згідно наявної інформації з УІАП ГУНП встановлено, що з метою належного реагування спрямовувалося повідомлення на службовий планшет, за яким авторизований користувач ІПНП - поліцейський СРПП Вараського РВП ГУНП в Рівненській області старший сержант поліції ОСОБА_18 . Разом з тим, в період з 22:00 08.10.2023 року по 08:00 09.10.2023 року в с. Озерці, Вараського району, Рівненської області перебував наряд поліції під позивним «КРИПТОН-16», за яким авторизований користувач ІПНП - поліцейський СРПП Вараського РВП ГУНП в Рівненській області старший сержант поліції ОСОБА_18 .
В період 08:00 08.10.2023 року по 08:00 09.10.2023 року в службових планшетах не авторизувалися працівники: старший дізнавач СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та старший оперуповноважений СКП Вараського РВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_5 (користувач заблокований, останній вхід в ІПНП 04.08.2023 року).
Окремих працівників Вараського РВП ГУНП (старшого лейтенанта поліції ОСОБА_19 , старшого сержанта поліції ОСОБА_18 , капітана поліції ОСОБА_1 , майора поліції ОСОБА_20 та капітана поліції ОСОБА_11 ) в період часу з 06.12.2023 року по 08.12.2023 року додатково опитано за допомогою поліграфу, результати якого, долучено до матеріалів службового розслідування.
Відповідно до пункту 3 наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 1390 від 13.12.2023 року, за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, що виразилося у недотриманні вимог пунктів 4, 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 року №1026, пунктів 6, 7, підпунктів 1, 2 пункту 8 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС від 07.07.2017 року № 575, в частині не включення відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та не здійснення безперервної відеозйомки, не належній організації роботи та інших членів СОГ, при виявленні, фіксації, вилученні та пакуванні слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установленні свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили, керуючись статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», статтями 12, 13, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до капітана поліції ОСОБА_1 , старшого дізнавача СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, вирішено застосувати дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.
Не погоджуючись з наказом Головного управління Національної поліції України в Рівненській області №1390 від 13.12.2023 року, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, та вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржений наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області є таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в повній мірі відповідає встановленим у частини другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Положеннями статті 19 вказаного Закону також передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
За змістом пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Як передбачено статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1 частини третьої); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2 частини третьої); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст. 12 Закону №2337-УІІІ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Стаття 13 Закону №2337-УІІІ передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження;
догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Зміст положень Дисциплінарного статуту ОВС свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.
Водночас підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни.
Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Як слідує з матеріалів справи, підставою для прийняття наказу т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_21 від 09.11.2023 року № 2459, стали відомості викладені у листі Рівненського управління ДВБ НП України від 09.11.2023 року №2294/42-17/01-2023, про можливі неправомірні дії окремих поліцейських Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області під час реагування 08.10.2023 року на повідомлення про зґвалтування неповнолітньої.
Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що позивач скоїв протиправні винні дії, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, неналежному виконанні обов`язків поліцейського, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку. Крім того, в аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати, перш за все, склад дисциплінарного проступку у його діях.
Наказом МВС України від 07.07.2017 року №575 затверджено Інструкцію з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні (далі - Інструкція № 575), відповідно до п. 6-8 якої завданням СОГ є виявлення, фіксація, вилучення та пакування слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установлення свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили.
Після прибуття на місце події члени СОГ з`ясовують обставини вчинення кримінального правопорушення, установлюють свідків, прикмети осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, та ймовірні шляхи їх руху. У разі необхідності вживають заходів для переслідування транспортних засобів, якими заволоділи особи, що вчинили кримінальне правопорушення, або тих, що використовувалися при його вчиненні. Беруть участь у розшуку та затриманні осіб, які підозрюються в учиненні цих кримінальних правопорушень.
Слідчий (дізнавач) на місці події: 
1) керує діями інших членів СОГ та відповідає за якість проведення огляду місця події; разом з іншими членами СОГ, залученими спеціалістами, запрошеними потерпілими, свідками та іншими учасниками кримінального провадження в установленому КПК України порядку фіксує відомості щодо обставин учинення кримінального правопорушення; вилучає речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, та речі, вилучені з обігу, у тому числі матеріальні об`єкти, придатні для з`ясування обставин, що підлягають доказуванню, забезпечує в установленому порядку їх належне зберігання для подальшого направлення для проведення судової експертизи; має право заборонити будь-якій особі перебувати на місці огляду або залишати його до закінчення огляду та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню огляду;
2) за наявності підстав інформує уповноваженого працівника чергової частини про залучення додаткових сил і засобів для фіксування всіх обставин учиненого кримінального правопорушення;
3) за необхідності після початку кримінального провадження допитує про обставини вчиненого кримінального правопорушення заявника, потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження; надає письмові доручення працівникам оперативних підрозділів про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні.
Із наданих ОСОБА_1 пояснень видно, що в ніч з 08.10.2023 року на 09.10.2023 року вона чергувала у слідчо-оперативній групі Вараського районного відділу поліції в якості дізнавача.
Приблизно о 23:00 їй зателефонував оперативний черговий Варського РВП та повідомив, що надійшло повідомлення про можливе згвалтування у с. Озерці, після чого слідчо-оперативна група виїхала на місце події, де вже перебував наряд ГРПП.
Після прибуття усі поліцейські почали спілкуватися з неповнолітньою, яка чітко не змогла відповісти де і з ким вона була. На запитання чи відносно неї вчинялися насильницькі дії сексуального характеру відповідь не надала та казала, що точно не пам`ятає, однак, допускала, що відносно неї могли бути вчинені визначені дії ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .
Згодом ОСОБА_24 разом з СОГ, експертом та слідчим, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 поїхали до місця помешкання ОСОБА_27 , де було задано останньому ряд питань, оглянуто його речі та мобільний телефон (будь-яких процесуальних документів при цьому не складено). Також було оглянуто речі потерпілої ОСОБА_28 на предмет наявності слідів біологічного походження, однак, дані речі також не було вилучено і будь-яких процесуальних документів складено не було.
Згодом ОСОБА_29 та ОСОБА_30 повідомили поліцейських про те, що не хочуть подальшого розгляду цієї події тому така відмова була зафіксована на телефон слідчого. Також остання та її донька відмовилися від написання заяви за фактом вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, в ніч з 08.10.2023 року на 09.10.2023 року ОСОБА_24 на місці події не було опитано рідних та знайомих потерпілої та не встановлено всіх обставин події, речі потерпілої не вилучалися, потерпіла не направлялася на проведення судово-медичної експертизи через відмову її матері писати заяву про вчинення кримінального правопорушення, будь-які дії щодо обставин учинення кримінального правопорушення в установленому КПК України порядку не проводились. Також ОСОБА_1 було відомо, що потерпілій ОСОБА_31 було 17 років.
Крім цього, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 477 КПК України вказаний злочин не відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, тому відсутність           заяви про вчинення кримінального правопорушення не може бути підставою для невиконання у встановленому законодавством порядку процесуальних обов`язків, зокрема, по установленню свідків події, з`ясування обставин кримінального правопорушення та встановлення осіб, які його вчинили.
Відтак суд попередньої інстанції дійшов вірного про те, що враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, що виразились в неналежній організації роботи та інших членів СОГ, при виявленні, фіксації, вилученні та пакуванні слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установленні свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили, застосований до позивача вид стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є пропорційним (співмірним) із учиненим діянням та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття спірного наказу.
Встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про те, що позивачем при виконанні службових обов`язків не дотримано вимог пунктів 6, 7, підпунктів 1, 2 пункту 8 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС від 07.07.2017 № 575, відтак позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі №460/56/24 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	С. М. Кузьмич  	

Повний текст постанови складено 20.06.2024 року.