ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року	Львів	Справа № 300/4384/23 пров. № А/857/21555/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Шевчук С.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року (суддя – Кафарський В.В., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – 02.10.2023), 
в адміністративній справі №300/4384/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 

                                                           встановив:   

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №233 від 06.06.2023 в частині застосування дисциплінарного стягнення відносно позивача; 2) визнати протиправним та скасувати наказу відповідача №526о/с від 20.06.2023 в частині звільнення позивача зі служби в поліції; 3) зобов`язати відповідача поновити позивача на службі в поліції на посаді інспектора роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк “Сафарі”) Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України “Лють” з 20.06.2023; 4) зобов`язати відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.06.2023 по день винесення рішення суду про поновлення на службі. 
Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи такі необґрунтованими та безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позов. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” від 06.06.2023 №233 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” від 20.06.2023 №526о/с в частині звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк “Сафарі”) Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України “Лють” з 21.06.2023. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.06.2023 по 02.10.2023 у сумі 77223 гривні 12 коп.. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк “Сафарі”) Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України “Лють” з 21.06.2023 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 22275 гривень 90 коп. допущено до негайного виконання. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень 00 коп.. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення постановлене судом всупереч вимог чинного законодавства України, а також із порушеннями норм матеріального 
права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що ДПОП «ОПІК «Лють» повністю мотивувало правомірність накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції та вважає покарання поліцейського ОСОБА_1 пропорційним вчиненню дисциплінарного проступку, зважаючи на ступінь та характер вини, тяжкості дисциплінарного проступку, характеристики поліцейського, сутності та принципу формування дисципліни поліцейських під час проходження служби в поліції та безпосереднього виконання службових обов`язків. Проте судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права, зокрема в частині застосування статті 29 Дисциплінарного статуту НП, а також безпідставної вказівки на недотримання відповідачем порядку проведення службового розслідування щодо необхідності ознайомлення позивача з наказом про призначення службового розслідування та інформацією про підстави такого розслідування, за відсутності такого порядку, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає апелянт, що вчинений позивачем дисциплінарний проступок – залишення місця несення служби без поважних причин і як наслідок відсутність на робочому місці 29.04.2023 року із 12-00 год до 18-00 год., не може вважатись незначним проступком. Застосований вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення позивача зі служби в поліції цілком відповідає тяжкості вчинених порушень, такий захід обрано з врахуванням фактичних обставин вправи та в межах дискреційних повноважень відповідного суб`єкти влади. Тому, на думку апелянта рішення суду є хибним та підлягає скасуванню. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 02.10.2023 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 наказом Національної поліції України від 06.02.2023 №133 о/с  з 17.02.2023 призначений на посаду інспектора роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк “Сафарі”) Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” (а.с. 41). 
Відповідно до наказу №154 від 02.05.2023 відповідачем призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни, що призвело до надзвичайної події за участі ОСОБА_1 (а.с. 75-76). 
За результатами службового розслідування складений висновок  №3326/59/01-2023, який 30.05.2023 затверджений т.в.о. начальника Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” (а.с. 44-61). 
У ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 29.04.2023 близько 12:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці, взяв у користування транспортний засіб “Mersedes-Benz Sprinter”. Разом із позивачем у якості пасажира транспортного засобу перебував поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону №2 сержант поліції ОСОБА_2 . У цей же час, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно, без дозволу керівника УПОП №1 залишили місце пункту постійної дислокації та попрямували у напрямку м. Івано-Франківськ. Про наміри залишити місце постійної дислокації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в установленому порядку керівництво не повідомили, у зв`язку з чим були складені акти про залишення місця розташування підрозділу ОСОБА_1 від 29.04.2023 №339/59/16-2023. Висновок службового розслідування містить інформацію про надання пояснень позивачем. 
На підставі зібраних доказів та встановлених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 допустив ряд порушень вимог чинного законодавства та службової дисципліни. 
Так, відповідно до висновків службового розслідування, в діях лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини 1 статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини п`ятої статті 14 розділу ІІІ Закону України “Про дорожній рух”, підпункту “б” пункту 2.1, підпункту “в” пункту 2.9 Правил дорожнього руху, пункту 2 наказу Голови Національної поліції України від 09.08.2022 №568 “Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану”, наказу УПОП №1 від 25.04.2023 №2 “Про затвердження внутрішнього розпорядку дня”, що виразилось у самовільному залишенні місця постійної дислокації і як наслідок відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12.00 по 18.00 без поважної причини понад три години, а також керування транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію у разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення та керуванні автомобілем не маючи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 
Висновком службового розслідування встановлено обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , а саме відсутність дисциплінарних стягнень. Висновком службового розслідування не встановлено обставин, які обтяжують відповідальність позивача, однак зазначено, що дисциплінарною комісією враховано, що порушення службової дисципліни допущено під час воєнного стану на території України. Дисциплінарна комісія вважала інформацію, що стала підставою для призначення службового розслідування, такою, що підтвердилася. 
Дисциплінарна комісія сформувала переконання, що за порушення службової дисципліни, що виразилась у самовільному залишенні місця постійної дислокації і, як наслідок, відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12.00 по 18.00 без поважної причини понад три години, а також керуванні транспортним засобом не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію у разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення та керуванні автомобілем не маючи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, застосувати до лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
На підставі вказаних висновків службового розслідування відповідачем прийнято Наказ від 06.06.2023 №233, відповідно до пункту 1 якого за скоєння дисциплінарного проступку до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 134-137). 
Наказом Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” №526 о/с від 20.06.2023 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” звільнено зі служби ОСОБА_1 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби (а.с. 42). 
Не погоджуючись з наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. 
Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені   Законом України від 02.07.2015 року №580-VIII “Про Національну поліцію” (далі – Закон №580-VIII). 
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується   Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до   Конституції   та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. 
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. 
Положеннями ч.1 ст.59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. 
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від 15.03.2018р. №2337-VII (далі – Дисциплінарний статут). 
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. 
Відповідно до ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. 
Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. 
Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. 
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. 
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. 
Отже, не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення із служби в поліції. 
Колегія суддів також враховує, що відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. 
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. 
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. 
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. 
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. 
Наведені правові норми дають підстави для висновку, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення. 
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893 (далі - Порядок №893). 
Пунктом 1-3 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. 
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. 
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. 
На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. 
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. 
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. 
Матеріалами розглядуваної справи підтверджується, що підставою для винесення наказу ДПОП “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” від 06.06.2023 №233 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби стали результати службового розслідування за виявленими фактами порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини 1 статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини п`ятої статті 14 розділу ІІІ Закону України “Про дорожній рух”, підпункту “б” пункту 2.1, підпункту “в” пункту 2.9 Правил дорожнього руху, пункту 2 наказу Голови Національної поліції України від 09.08.2022 №568 “Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану”, наказу УПОП №1 від 25.04.2023 №2 “Про затвердження внутрішнього розпорядку дня”, що виразилось у самовільному залишенні місця постійної дислокації і як наслідок відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12.00 по 18.00 без поважної причини понад три години, а також керування транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію у разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення та керуванні автомобілем не маючи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 
Відповідно ст.13 Дисциплінарного статуту на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
На реалізацію цього наказу відповідачем прийнято наказ від 20.06.2023 №526о/с "Про особовий складу", яким позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції визнав доведеним встановлений службовим розслідуванням факт вчинення позивачем дій, які можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. 
У вказаній частині висновки суду першої інстанції позивачем в апеляційному порядку не оскаржено. 
Водночас, суд першої інстанції дійшов до переконання про протиправність спірних наказів в частині звільнення позивача зі служби в поліції, з врахуванням того, що відповідачем не було дотримано процедури проведення службового розслідування, а також не було обрано співмірного виду дисциплінарного стягнення. 
Такі висновки суду першої інстанції оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. 
Суд апеляційної інстанції надаючи правову оцінку обставинам у спірних правовідносинах щодо дотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування, за наслідками якого прийнято спірні накази, зокрема, у забезпеченні права особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, знати про факт проведення службового розслідування щодо неї та підстав такого розслідування, а також в обранні виду дисциплінарного стягнення, враховує наступне. 
Пунктами 2, 3 Розділу ІV Порядку №893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України “Про захист персональних даних”, “Про державну таємницю” та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. 
Згідно з пунктом 7 Розділу V Порядку №893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. 
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. 
У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. 
Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначені статтею 26 Дисциплінарного статуту згідно з положеннями якої у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. 
Положеннями статті 27 Дисциплінарного статуту встановлено, що під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. 
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. 
Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що метою проведення службового розслідування є установлення фактичних даних вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, зокрема з`ясування обставин, причин та умов, що його зумовили, а також ступінь вини поліцейського, за наслідками чого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі. При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами. 
Відповідно до ч.1 ст.18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. 
Колегія суддів враховує, що службове розслідування відповідно до наказу №154 від 02.05.2023, з врахуванням наказу №185 від 16.05.2023 про продовження строку проведення службового розслідування, проведене відповідачем за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПОП №1 (штурмовий полк «Сафарі») ДПОП «ОШБ «Лють» та внесення слідчим відділом ТУ ДБР відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.05.2023 по суті поставлених старшим інспектором УМДПОП «ОШБ «Лють» підполковником поліції ОСОБА_3 питань з приводу місця перебування 29.04.2023, в тому числі за межами Київської області та зупинки о 18:30 поліцейськими УПП в Тернопільській області ДПП. Надані пояснення скріплені як підписом ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 (а.с. 80-82). 
Вказане свідчить, що позивач був обізнаний про факт проведення, про підстави та передумови проведення службового розслідування, зокрема, щодо обставин зупинення 29.04.2023 о 18:30 год. транспортного засобу, у якому перебував позивач, працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області поблизу міста Тернопіль, в ході чого було виявлено і вилучено короб із набоями калібру 7,62x54 у кількості 238 штук, та скористався передбаченим статтею 18 Дисциплінарного статуту правом надання пояснень. 
При цьому, варто зауважити, що ні Дисциплінарний статут, ні Порядок №893 не містять норм, які б регламентували обов`язок ознайомлення всіх причетних осіб (зокрема, до встановлення вини останніх) з наказом про призначення службового розслідування, яке проводиться лише за фактом ймовірного порушення службової дисципліни та з метою встановлення обставин такого порушення, встановлення осіб, які вчинили дисциплінарний проступок, характеру та ступеня їх вини, а також інших обставин. 
Наведене не дає підстав вважати, що відповідачем було допущено порушення щодо незабезпечення права особи знати про факт проведення службового розслідування та підстави його проведення, позаяк службове розслідування проводилося відповідачем за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПОП №1 (штурмовий полк «Сафарі») ДПОП «ОШБ «Лють». 
Що стосується порядку та умов застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, виду дисциплінарного стягнення, такий здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту. 
Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі. 
Згідно з частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. 
Водночас, статтею 29 Дисциплінарного статуту визначено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, а саме встановлено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. 
Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків. 
Таким чином, структура статті 29 Дисциплінарного статуту вказує, що її норми потрібно використовувати комплексно, та виходячи з системного аналізу змісту положення цієї статті суд апеляційної інстанції доходить висновку, що порядок застосування дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого можливо лише використовувати до незначних дисциплінарних проступків, а такий дисциплінарний проступок, як залишення місця несення служби без поважних причин під час воєнного стану не може бути віднесений до незначних дисциплінарних проступків, і тому, як наслідок, в подібного роду випадках, члени дисциплінарної комісії уповноважені визначати вид дисциплінарного стягнення без застосування норм щодо застосування дисциплінарних стягнень в порядку зростання. 
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер та обставини дисциплінарного проступку, особу та ступінь вини правопорушника, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, яка була до призначення службового розслідування та його ставлення до своїх службових обов`язків як поліцейського. 
Отже, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині владних повноважень суб`єкта його накладення, який, ухвалюючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати вказані обставини. 
При цьому застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. 
Такий правовий висновок узгоджується з висновком, висловленим Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 у справі № 826/4681/18. 
До того ж, колегія суддів звертає увагу, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. 
Законодавством регламентовано спеціальний режим роботи органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану. Особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює підвищені вимоги до кожного поліцейського, якими він не може нехтувати за жодних обставин. 
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. 
З огляду на вказане у своїй сукупності, за встановлених обставин службового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки в діях позивача наявний беззаперечний склад дисциплінарного проступку, відповідач обрав позивачу вид дисциплінарного стягнення обґрунтовано, пропорційно вчиненню дисциплінарного проступку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. 
Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм та встановлених фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачем було правомірно прийнято накази від 06.06.2023 №233 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 та від 20.06.2023 №526о/с в частині звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення. 
Підстави для задоволення позовних вимог про визнання спірних наказів протиправними і їх скасування відсутні. 
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання протиправними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні. 
Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги в частині скасування рішення суду першої інстанції через недотримання судом вимог законності та обґрунтованості, так як при ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи, неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи. 
Отже, відповідні доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження і таку належить задоволити. 
Таким чином, відповідно до приписів статті 317 КАС України, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                            постановив: 

Апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” – задоволити. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року в адміністративній справі №300/4384/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – скасувати та прийняти нову постанову. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	С. М. Шевчук