ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 495/4864/18
провадження № 51-7331 км 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого судді                                              ОСОБА_1 ,
суддів:                                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                  ОСОБА_5 ,
потерпілої                                                  ОСОБА_6  (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2023 року та Одеського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року стосовно 
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Десантне Кілійського району 
Одеської області, яка проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
звільненої від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК), на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК. 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 10 липня 2023 року задовольнив клопотання обвинуваченої, звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження за обвинуваченням останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.
06 вересня 2023 року Одеський апеляційний суд своєю ухвалою змінив ухвалу суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 : 
- виклав абзац перший мотивувальної частини ухвали в такій редакції: «Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 скоїла кримінальне правопорушення за наступних обставин», абзаци другий та третій резолютивної частини ухвали - в такій редакції: «Кримінальне провадження № 12013170240000821 від 02 квітня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 286 КК - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строків давності», «Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності»;
- виключив із мотивувальної частини ухвали абзац 8 (восьмий).
У решті рішення місцевого суду залишив без змін.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалась у тому, що вона приблизно о 09:15 29 квітня 2008 року, керуючи технічно справним автомобілем «HONDA CR-V EX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 88 км+550 м автодороги сполученням «Одеса-Рені» зі сторони смт Сарата Одеської області у напрямку м. Одеси, порушила пункти 10.1, 12.1, 12.3, 12.6 «ґ», 13.1, 14.2 «г» Правил дорожнього руху та допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався попереду, внаслідок чого вказаний транспортний засіб втратив керування, виїхав за межі проїзної частини та перекинувся.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21011» ОСОБА_6 та її пасажир ОСОБА_8 отримали тяжкі тілесні ушкодження.
Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Потерпіла, не погодившись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувані рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги потерпіла обґрунтовувала тим, що:
- під час судового засідання її представник погодився на закриття кримінального провадження, не узгодивши з нею таку позицію, тобто діяв у порушення її інтересів;
- суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження, не врахував посткримінальну поведінку ОСОБА_7 , надмірну тривалість кримінального провадження не з вини потерпілих.
У додатковому письмовому поясненні потерпіла зауважила також, що судовий розгляд відбувся за її відсутності, позаяк вона жодного разу не повідомлялась про судове засідання належним чином. 
Крім того, вказувала на те, що суд апеляційної інстанції не зважив на порушення, які допустив суд, безпідставно погодився з висновками суду першої інстанції щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Від ОСОБА_7 та її захисника на касаційну скаргу потерпілої надійшли письмові заперечення, в яких вони просили залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу потерпілої - без задоволення.
Позиції учасників судового провадження
Потерпіла підтримала доводи касаційної скарги, просила скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор підтримала доводи касаційної скарги в частині неналежного повідомлення потерпілої про час та дату судового розгляду.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 433 КПК України (далі - КПК) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У поданій касаційній скарзі та письмових поясненнях до неї потерпіла, не погодившись із судовими рішеннями, посилалась, зокрема, на істотне порушення вимог кримінального провадження судом першої інстанції, а саме не повідомлення її про час, дату та місце судового розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК встановлено, щоістотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК).
Згідно із ч. 2 ст. 55 КПК права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 КПКпід час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має права, зокрема, бути завчасно поінформованим про час та місце судового розгляду, брати участь у судовому провадженні.
Виходячи з положень ч. 6 ст. 22 КПК, саме на суд покладено обов`язок забезпечити реалізацію потерпілим указаних прав.
Частиною 1 статті 135 КПКвизначено, що особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти (ст. 136 КПК).
Положенням ст. 325 КПК встановлено,що суд може вирішити питання про проведення судового розгляду без потерпілого, якщо він не прибув за викликом у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Під час касаційної перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 жодного разу не була належним чином повідомлена судом першої інстанції про час, дату та місце судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , будь-яких відомостей, що підтверджують її належне повідомлення, справа не містить.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів касаційного суду вважає, що суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, а кримінальне провадження - призначенню до нового розгляду у суді першої інстанції. 
Оскільки під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції не звернув увагу на порушення, допущені судом першої інстанції, підлягає скасуванню й ухвала апеляційного суду. 
У зв`язку із тим, що під час касаційного перегляду було встановлено, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то Суд не вбачає підстав для надання оцінки іншим доводам касаційної скарги, у зв`язку з чим касаційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню.
Під час нового розгляду суду першої інстанції належить врахувати викладене, дотриматись розумних строків судового провадження, ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2023 року та Одеського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
            Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                           ОСОБА_3