УХВАЛА

01 травня 2024 року  
м. Київ

справа №160/19012/23
адміністративне провадження №К/990/12699/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №160/19012/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), у якому просив:
- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 надати йому відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абзацу 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як громадянину, який навчається у вищому духовному навчальному закладі і здобуває духовну освіту за денної формою навчання;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати йому відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абзацу 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як громадянину, який навчається у вищому духовному навчальному закладі і здобуває духовну освіту за денною формою навчання шляхом оформлення відповідної довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено. Визнано противоправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу другого частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити ОСОБА_1 у встановленому чинним законодавством порядку відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу другого частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", у зв`язку із здобуттям духовної вищої освіти за денною формою навчання, вчинивши відповідний запис у його військово-облікових документах.
Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року       задоволено апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 . Скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року. У задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погоджуючи із оскаржуваним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України, а також надання копій уточненої касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи.
24 квітня 2024 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла уточнена касаційна скарга на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №160/19012/23.
Таким чином, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в спосіб, установлений ухвалою Верховного Суду.
Частиною першою статті 334 КАС України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №160/19012/23 є оскарження судового рішення перелік якого визначений у пункті 3 частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та частини другої статті 11 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».
Крім того, скаржник посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу, та зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також справа має виняткове значення для скаржника.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.
Одночасно із касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження в обґрунтування якого вказує, що вперше касаційну скаргу було подано до суду касаційної інстанції з дотриманням встановленого законом строку на касаційне оскарження. Проте, ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року вказану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, роз`яснивши, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду. Враховуючи, що повторну касаційну скаргу подано без зайвих зволікань просить поновити строк на касаційне оскарження.
Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження суд виходить з наступного.
Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Оскільки вперше касаційну скаргу скаржником подано протягом тридцяти днів із винесення оскаржуваного судового рішення, а повторно із касаційною скаргою звернувся до Суду без суттєвих затримок та зайвих зволікань після отримання копії ухвали про повернення касаційної скарги, Суд уважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Визнати поважними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №160/19012/23, поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №160/19012/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/19012/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. 
У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду