Справа №591/11067/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/470/24 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з  участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Черненка Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Черненка Д.О. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 04.11.2023 о 20-43 год у м.Суми по проспекту М.Лушпи4/1, керував т/з Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці відмовився, але відповідно до Висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив п. 2.9(а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Черненко Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року та закрити провадження у справі.       В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував, що лабораторне дослідження біологічного матеріалу відібраного 04 листопада 2023 року у ОСОБА_1 , було проведене 06 листопада 2023 року. Після отримання лікарем результатів лабораторного дослідження був завершений акт медичного огляду, винесений заключний діагноз і складений відповідний висновок. Дата завершення акту медичного огляду зазначена в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції № 1666 від 04 листопада 2023 року. Вважав, що за таких обставин даний висновок не може бути належним та допустимим доказом. Зазначав, що станом на 04 листопада 2023 року працівникам поліції було відомо про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 16 листопада 2023 року.
Вважав, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апелянта, відео яке знаходиться в матеріалах справи має ознаки електронного документа, але оскільки воно не містить електронного підпису, його не можна використовувати в якості доказу в справі.
Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Черненка Д.О., який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали даної справи, відеофайли та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП
Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного було встановлено суддею з врахуванням наявних, та зібраних у справі доказів, а саме:
- протоколу про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2023 року серії ААД № 619423, який за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає (ас.1); 
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 листопада 2023 року №1666, згідно якого ОСОБА_1 04.11.2023 о 21-40 год перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2)
- відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який надійшов разом із протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не бажає проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, тому його доставляють для огляду до наркодиспансеру. Там, він в присутності лікаря проходить процедуру огляду (а.с.7).
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта про те, що лабораторне дослідження біологічного матеріалу відібраного 04 листопада 2023 року у ОСОБА_1 було проведене 06 листопада 2023 року, а дата завершення акту медичного огляду зазначена в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції № 1666 від 04 листопада 2023 року, то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки як пояснив допитаний в суді першої інстанції лікар ОСОБА_2 , що при складанні висновку 04 листопада 2023 року у нього не було сумніву про те, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а результати лабораторних досліджень, які були готові 06 листопада 2023 тільки підтвердили вказане.
Доводи апелянта про те, що станом на 04 листопада 2023 року працівникам поліції було відомо про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 16 листопада 2023 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення було складено після отримання результатів огляду та встановлення місцезнаходження гр.. ОСОБА_1 .

З твердженнями апелянта про те, що відео яке знаходиться в матеріалах справи має ознаки електронного документа, але оскільки воно не містить електронного підпису, його не можна використовувати в якості доказу в справі, апеляційний суд не погоджується, оскільки наявність електронного примірника документа допускається відповідно до ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Наданими матеріалами не спростовано, що відеозапис було здійснено під час зупинки та огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на нагрудний відеореєстратор, крім того, при копіюванні будь-якого файлу на інший носій, в разі відсутності інших маніпуляцій, отримується похідний файл з тими самими даними, що і вихідний, вихідний та похідний файли відрізняються лише атрибутами, а саме датою та часом створення файлів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. До того ж, КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294  КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Черненка Д.О. на цю постанову – без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.