ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 травня 2024 року                                                                    м. Чернівці
справа № 726/532/24
провадження №22-ц/822/434/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Височанської Н.К.., Лисака І.Н.
секретар Факас А.В.

розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 21 березня 2024 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування   на утриманні,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту перебування   на його утриманні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заява обґрунтована наступним.   06.10.2023 року між заявником та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану м.Чернівців Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №89.
ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який був зареєстрований 09.12.2020 року та рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 31.01.2023   року шлюб між ними розірваний, а спільну дитину залишено проживати з матір`ю.
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття.
ОСОБА_3 свої батьківські обов`язки не виконує, жодної участі у вихованні дитини не приймає, зацікавленості не проявляє. Підтвердженням неналежного виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків є наявність в нього заборгованості по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини, сума заборгованості становить 98 414, 74 гривень.
ОСОБА_3 батьківських обов`язків по утриманні малолітнього сина не виконує, а роль батька для ОСОБА_4 виконує заявник.
Як вбачається з довідки №224 від 13.12.2023 року наданою ПП «Чернівцікомунбуд» ОСОБА_1 фактично проживає  без реєстрації разом із ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 з жовтня 2022 року по теперішній час. Крім того підтверджено, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться син дружини ОСОБА_4 .
Додатковим підтвердженням факту перебування дитини на утриманні ОСОБА_1 є довідка КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги «Садгора» ЧМР від 25.12.2023 року №999,   в якій зазначено, що дитина ОСОБА_4 перебуває під наглядом сімейного лікаря КНП « Центр ПМСД «Садгора». За медичною допомогою у разі хвороби та на профілактичні огляди звертається у супроводі включно ОСОБА_1 .
Крім цього, у відповідності до Виписки з банківського рахунку №090000-2024/0223 від 23.02.2024 року, який належить ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 стабільно перераховує кошти щомісячно на протязі 2023-2024 років в сумі не менше 20 000,00 гривень на утримання саме малолітнього ОСОБА_4 
Дитина не має самостійного доходу та не в змозі самостійно про себе піклуватися, бути фінансово незалежним, а тому враховуючи викладене, підтверджується факт перебування малолітнього ОСОБА_4 на утриманні саме ОСОБА_1 .
Звертає увагу суду, на те, що згідно нотаріальної заяви ОСОБА_3 не заперечує щодо позбавлення в подальшому його батьківських прав та дає свою вільну та безумовну згоду на подальше усиновлення саме ОСОБА_1 його малолітнього сина ОСОБА_4 .
Крім цього, у заяві ОСОБА_3 підтвердив, що участі в утриманні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 не приймає, а утримує його та виховує саме ОСОБА_1 .
Посилаючись на зазначене, заявник просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 21 березня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування   на утриманні - відмовлено.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 21 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про встановлення факту перебування на утриманні.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню з огляду на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зазначає, що батько ОСОБА_3 свої батьківські обов`язки не виконує, жодної участі у вихованні дитини не приймає, зацікавленість не проявляє, увагу до його розвитку не приділяє, що судом першої інстанції не взято до уваги. 
       Також суд першої інстанції не дав оцінку нотаріальній заяві ОСОБА_3 про те, що він участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. 

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що у подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .
31.01.2023 року рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвано.
14.02.2023 року рішенням Сагірського районного суду м.Чернівців стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/8 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову, тобто з 09.09.2022 року до досягнення дитиною повноліття.
06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №89, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .
Розрахунком заборгованості за сплати аліментів встановлено, що станом на 23.02.2024 року у ОСОБА_3 утворилась заборгованість 98 414,774 гривень.
Витягом №597068 ЦНАП від 12.02.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 та   довідкою № 224 приватного підприємства «Чернівцікомунбуд» підтверджується, що ОСОБА_1 фактично проживає без реєстрації за зазначеною адресою. 
В заяві, засвідченою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Прошина М.В. зазначено, що ОСОБА_3    не заперечує проти здійснення утримання та виховання   його сина ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови 
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Ураховуючи доводи апеляційної скарги, предметом апеляційного перегляду є рішення суду про встановлення факту утримання заявником неповнолітньої дитини.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У частині 1 статті 315 цього Кодексу наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).
Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.
При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, котрі поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).
Основним нормативно-правовим актом, що регулює сімейні правовідносини є СК України.
Частиною 1 статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України).
Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК України.
Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Також стаття 164 СК України регламентує підстави для позбавлення особи її батьківських прав.
З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини особою, яка не має з нею кровного споріднення (як заявник у цій справі), є доведеність існування обставин, в силу яких обсяг прав матері або біологічного батька дитини обмежується або припиняється.
У даній справі заявник стверджує про те, що рідний батько ОСОБА_4 не приймає участі в його утриманні та вихованні, а також не сплачує аліменти, є заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини, сума заборгованості становить 98 414, 74 грн. станом на 01.02.2024 року.
Однак за приписами ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьківських прав рідний батько ОСОБА_4 не позбавлений та має обов`язки по його вихованню та утриманню, які зобов`язаний виконувати в силу вимог закону.
Фактичне не виконання батьком дитини зазначених обов`язків, саме по собі не спричиняє їх перехід до іншої особи з якою така дитини проживає, як заявник у цій справі.
Саме тому,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, що за встановлених обставин не можна вважати, що заявник ОСОБА_1 є особою, яка утримує малолітнього сина дружини від першого шлюбу.
Положеннями ст. 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховуються, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню.
Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховується дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер.
Таким чином, у заявника ОСОБА_1 відсутній правовий обов`язок утримувати дитину дружини від шлюбу з іншим чоловіком і таке утримання ним здійснюється добровільно, отже відсутні підстави для встановлення судом юридичного факту перебування на утриманні заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд першої інстанції дослідив всі надані сторонами докази. Так суд зазначив, що стосується долученої до матеріалів справи виписки за надходженнями по картковому рахунку ОСОБА_2 . Акціонерного банку «Південний», то з цього розрахунку вбачається, що заявником надсилалися кошти у різних розмірах, однак, не має жодного доказу, який б підтверджував, що ці кошти були витрачені саме на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 .
Також суд першої інстанції критично оцінив наявну у матеріалах справи письмову заяву ОСОБА_3 про те, що він   не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 та щоб утримання та виховання здійснювалося ОСОБА_1 . 
Доводи апелянта є аналогічними тим доводами, які були викладені в його заяві та перевірялися судом першої інстанції під час розгляду справи, однак висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення. 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 21 березня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 31 травня 2024 року. 

Головуючий                                                         І.Б. Перепелюк
Судді:                                                                 Н.К. Височанська
І.Н. Лисак