18.04.24
33/812/199/24
Єдиний унікальний номер судової справи: 488/4534/23 Головуючий суду І інстанції - суддя Федорченко А.А.
Номер провадження: 33/812/199/24 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,
за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Чуб Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чуб Тетяни Валеріївни на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 560155 від 28 жовтня 2023 року, водій ОСОБА_1 28 жовтня 2023 року о 00 год 25 хв в м. Миколаєві, Корабельний район, вул. Академіка Рильського, 38 керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язане мовлення, тремтіння пальців рук). Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер або в медичному закладі в установленому законом порядку, на що водій відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Heпогоджуючись із зазначеною постановою суду, 29 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Чуб Т.В. подала до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_1 - адвокат Чуб Т.В. зазначає, що відеозапис, який долучений до протоколу, як доказ вчиненого адміністративного правопорушення, фіксує транспортний засіб, який не рухається. Доказів руху транспортного засобу та доказів виконання функцій водія ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу, матеріали справи не містять. За такого, на думку захисника Чуб Т.В., оскільки ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а тільки перебувала у салоні автомобіля, який не рухався, вона не вбачала правових підстав для проходження нею медичного огляду.
Вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 560155 від 28 жовтня 2023 року не вірно зазначено суть правопорушення, а саме: водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч.1 ст. 130 КУпАП та пункті 2.9. а ПДР України. Тому, на думку захисника склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 та зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП та п.2.5, п. 2.9. а ПДР України.
До того ж, захисник ОСОБА_1 - адвокат Чуб Т.В. звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки транспортного засобу (автомобіль, мопед, велосипед або інше), яким ніби то керувала ОСОБА_1 , що також на думку захисника є порушенням ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Чуб Т.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну. 
Вислухавши аргументи та доводи адвоката Чуб Т.В., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 , яка реалізувала своє право керувати автомобілем, тим самим погодилась нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 28 жовтня 2023 року о 00 год 25 хв в м. Миколаєві, Корабельний район, вул. Академіка Рильського, 38 керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язане мовлення, тремтіння пальців рук). Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер або в медичному закладі в установленому законом порядку, на що водій відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 допустила порушення п.2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 560155 від 28 жовтня 2023 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 28 жовтня 2023 року о 00 год 25 хв в м. Миколаєві, Корабельний район, вул. Академіка Рильського, 38 керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язане мовлення, тремтіння пальців рук). Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер або в медичному закладі в установленому законом порядку, на що водій відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язане мовлення, тремтіння пальців рук (а.с.3);
- у відеозаписі, з якого чітко вбачається, що працівник поліції після встановлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння неодноразово пропонував пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу Драгер так і проїхати до медичного закладу, нащо водійка відмовилась (а.с.4).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 560155 від 28 жовтня 2023 року, та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 28 жовтня 2023 року у водія ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язане мовлення, тремтіння пальців рук в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На вимогу працівників поліції водійка ОСОБА_1 мала беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях водійки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень самої водійки та її захисника ґрунтується на наявних у справі доказах.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, який долучений до протоколу, як доказ вчиненого адміністративного правопорушення, фіксує транспортний засіб, який не рухається, а тому доказів руху транспортного засобу, доказів виконання функцій водія ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу, матеріали справи не містять, суд оцінює критично, з огляду на наявний в матеріалах справи відеозапис.
Як вбачається з відео файлу, що міститься на диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення та міститься в матеріалах справи, відео починається з того як попереду поліцейського автомобіля рухається транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 . За допомогою спеціальних сигналів працівниками поліції було зупинено вказаний транспортний засіб. Після чого, поліцейський підійшов до автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 на водійському сидінні якого знаходилась ОСОБА_1 та повідомив водійку, що вона рухалась у комендантську годинку через що й була зупинена працівниками поліції. Сама водійка пояснила, що побачила пожежу і їхала на місце пожежі. Після встановлення особи водія та виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, працівником поліції було запропоновувало водійці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою або проїхати до медичного закладу. Натомість ОСОБА_1 відмовилась.
Вказане свідчить про те, що сама водійка ОСОБА_1 не заперечувала факту керування нею автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 в комендантську годину 28 жовтня 2023 року о 00 год 25 хв, а більш того виправдовувалась чому вона вимушена була сісти за кермо.
З цих же підстав не заслуговують на увагу твердження адвоката Чуб Т.В. про те, що доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять.
Також не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 560155 від 28 жовтня 2023 року невірно зазначено суть правопорушення, з огляду на таке.
Так, частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачакерування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 2) вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу працівника міліції, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду; 3) керування річковими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому всі склади правопорушень - формальні.
Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний: водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Зважаючи на викладене, суть адміністративного правопорушення, що зазначена в протоколі серії ААД № 560155 в повній мірі узгоджується з диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки транспортного засобу (автомобіль, мопед, велосипед або інше), яким ніби то керувала ОСОБА_1 є неприйнятними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено транспортний засіб, яким керувала водійка ОСОБА_1 28 жовтня 2023 року о 0 год 25 хв - Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 та який їй належить на праві власності.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду. 
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження захисника - адвоката Чуб Т.В. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на спробу уникнення водійкою ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водійки ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водійки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.
Згідно довідки УПП в Миколаївській області від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.5).
За такого, обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чуб Тетяни Валеріївни - залишити без задоволення.
Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.В. Крамаренко