ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2024 року                                                         м.Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Філіпчука Я.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бошелюк Ю.М. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 квітня 2024 року відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, - 

УСТАНОВИВ
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 квітня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 гривень. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану постанову захисник Бошелюк Ю.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На обґрунтування своїх апеляційних вимог, зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки всім наявним у справі доказам, що потягло за собою необґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності.
Зазначає, що всупереч вимогам Інструкції, поліцейські не встановили та не оголосили ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які б слугували підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, вважає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені у процесуальних документах, тому вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була незаконною.
Вказує, що за відсутності факту належного встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , всі подальші складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стверджує, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а були спричинені нерозумінням процедури проходження огляд
__________________________________________________________________
ЄУНСС 727/1556/24                Головуючий в І інстанції: Бойко М.Є.
Номер справи 33/822/367/24                Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

на стан сп`яніння та є наслідком не роз`яснення працівниками поліції належним чином процедури огляду та наслідків відмови.
Додає, що при складанні протоколу, ОСОБА_1 не було роз`яснено права відповідно до ст. 268 КУпАП України, чим порушено його право на захист.
Обставини, встановлені Судом першої інстанції.
Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 06.02.2024 року, о 01 год. 52 хв., в м.Чернівці, по вул. Комарова, біля буд. №23 керував транспортним засобом марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, вираженим тремтінням пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Позиції учасників апеляційного провадження.
ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча про час і дату апеляційного розгляду були належним чином повідомлені, що підтверджується довідками про доставку СМС, тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без їх участі.
Мотиви Суду.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.
Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на доводи апеляційної скарги, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП вірно встановлена районним судом та підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №692602 від 06 лютого 2024 року, ОСОБА_1 , цього ж дня, о 01 год. 52 хв., в м.Чернівці, по вул. Комарова, біля буд. №23 керував транспортним засобом марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, вираженим тремтінням пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
З протоколом ОСОБА_1 ознайомився, що підтвердив своїм підписом, зауваження не надавав ( а.с.1).
Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним та допустимим доказом у справі.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився ( а.с.2).
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3).
Окрім цього, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських.
На вказаному відеозаписі зафіксовано момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години. Після зупинки транспортного засобу та перевірки документів, поліцейськими було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» чи у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, тому його дії були вірно кваліфіковані працівниками поліції, як порушення п. 2.5 ПДР.
Також з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 вказав поліцейським, що вживав алкогольні напої.
Всупереч доводам захисту, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду ( відеозапис 02:05:01).
Посилання апелянта на нероз`яснена ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП та порушення його права на захист не знаходять свого підтвердження в ході апеляційного перегляду.
З відеозапису встановлено роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 його прав, зокрема право користуватися послугами адвоката (відеозапис 02:47:57).
Окрім цього, в протоколі міститься відмітка особи, яка його склала про те, що ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 КУ. Протокол підписний ОСОБА_1 , без зауважень. Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився згідно ст.63 КУ (а.с.4).
Таким чином, дані факти свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з його правами.
Апеляційний суд вважає, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки він є повним, на ньому зафіксовано момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 із роз`ясненням причин зупинки, виявлення поліцейськими у водія ознак алкогольного сп`яніння, відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки чи в медичному закладі, роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 КУ, зафіксовано повний хід спілкування поліцейських з водієм.
Також не заслуговують на увагу доводи захисту, про те, що вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була незаконною, оскільки поліцейські не встановили та не оголосили ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які б слугували підставою для пропозиції пройти огляд.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що процедура огляду регламентована такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2 р.1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.3.р.1. Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:  запах алкоголю з порожнини рота;  порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.
З відеозапису встановлено, що поліцейські озвучили ОСОБА_1 , що відчувають від нього запах алкоголю, що і стало законною підставою для пропозиції пройти огляд.
Окрім цього, ознаки алкогольного сп`яніння були зазначені в акті огляду, який підписаний ОСОБА_1 , без зауважень.
Більше того, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв.
Отже, всупереч доводам апелянта, працівниками поліції в межах своїх повноважень та компетенції, відповідно до Інструкції, виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та для підтвердження наявності стану алкогольного сп`яніння запропоновано йому пройти огляд у встановленому законом порядку, однак він відмовився.
Не озвучення працівниками поліції всіх ознак, зазначених у протоколі, не спростовує факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що доведено сукупністю доказів, наявних у справі.
Таким чином, дослідивши вищенаведені докази у своїх сукупності, апеляційний суд вважає, що вони є логічними, послідовними та взаємоузгодженими і поза розумним сумнівом підтверджують факти порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, а відтак – вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 квітня 2024 року, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду                        [підпис]                        В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом        
Суддя Чернівецького
апеляційного суду      _________________   В.Я. Марчак
(посада)                           (М.П., підпис)                            (ПІБ)
22.05.2024 року 
(дата засвідчення копії)