ПОСТАНОВА 
Іменем України

27 травня 2024 року                                                                м. Кропивницький
справа № 390/756/22
провадження № 22-ц/4809/324/24 
        Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючий суддя - Дуковський О.Л. 
судді - Голованя А.М., Дьомич Л.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2023 року, у складі головуючого судді Бойко І.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою,-
в с т а н о в и в:
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою.
Просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 3522587200:51:005:0066, загальною площею 0,1641 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 демонтувати за власний рахунок цегляний паркан на бетонному фундаменті, встановлений на земельній ділянці, звільнити самовільно зайняту її частину та відновити стан земельної ділянки, який існував до встановлення цього паркану.
Адвокат Салюк С.М., який представляє інтереси ОСОБА_2 подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання рішенням у справі № 390/756/22 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення права власності, в якому позивач просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,1641 га кадастровий номер 3522587200:51:005:0066, що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , з припиненням права власності на неї відповідачів. Підставою позову є невідповідність землевпорядної документації за своїм складом, змістом та правилами оформлення), на підставі якої здійснено державну реєстрацію ділянки, вимогам земельного законодавства, іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2023 року провадження у справі № 390/756/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою зупинено до набрання законної сили рішенням в цивільній справі № 390/1815/20.
Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали суду належним чином не обґрунтував зв?язок між очікуваними висновками рішення суду у справі № 390/1815/20 та предметом спору у даній справі, не конкретизував чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути дану справу без попереднього розгляду справи № 390/1815/20.
Вказує, що суд першої інстанції не зазначив, чому зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 390/756/22.
Вважає, що ухвала прийнята з грубим порушенням норм процесуального права.
Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Вказує на те, що між справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою (№ 390/756/22) та між справою за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення права власності (№ 390/1815/20) існує тісний матеріально - правовий зв?язок. 
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що спір у даній справі виник між власниками суміжних земельних ділянок з кадастровими номерами 3522587200:51:005:0066, 3522587200:51:005:0070, і предметом спору є правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з приводу суміжного землекористування.
Предметом спору у цивільній справі № 390/1815/23 є правовідносини стосовно виникнення у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку 3522587200:51:005:0066, оскільки суміжний землекористувач - ОСОБА_4 вважає, що допущені порушення під час формування та виділення зазначеної земельної ділянки, є підставою для скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 , на земельну ділянку, яке він просить захистити у справі № 390/753/22.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином встановив, що предметами розгляду обох справ є суміжне землекористування земельними ділянками з кадастровими номерами 3522587200:51:005:0066, 3522587200:51:005:0070, предмет доказування в обох справах також пов`язаний, а встановлені обставини у справі 390/1815/23 мають значення для правильного вирішення спору у справі № 390/753/22.
Тому без з?ясування питання на якій (чиїй) земельній ділянці знаходиться спірна споруда (будівельна конструкція) неможливо встановити ступінь порушеного права.
Згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
В такому випадку, згідно п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, суд , -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2023 року - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                О. Л. Дуковський 
Судді                                                                                                         А.М. Головань 
                                                                            Л.М. Дьомич