ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/7982/23 Головуючий 1 інстанції: Маньковська О.О.
Провадження №: 33/818/636/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       03 квітня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 , без участі його захисника – ОСОБА_3 за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2024 року, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою:  АДРЕСА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 коп.
       Судом встановлено, що  ОСОБА_2 , 03.12.2023 року о 14 годині 25 хвилин, в м. Харкові, пр-т. Байрона, 103А, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме – блідість шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, Від проходження огляду на предмет наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» під відеофіксацію відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 22.01.2024, 26.02.2024 р. не з`явився, про дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним шляхом, причину неявки суду не повідомив. Захисник ОСОБА_2 – адвокат Санжаревський І.А. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 про дати судових засідань повідомлений належним чином, при вирішенні питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 покладався на розсуд суду, зауважив, що клопотання про виклик ОСОБА_2 в судове засідання в нього відсутні.
       Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №033273 від 05.09.2023 року, відомостями, викладеними в рапорті, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом, наявним в матеріалах справи.
Таким чином, суд визнав ОСОБА_2 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Санжаревський І.А. подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2024 року у справі про адміністративне правопорушення №641/7982/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що на відеозаписі не вбачаються ознаки, огляд було запропоновано безпідставно.
Крім того, ОСОБА_2 не надав категоричної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Вказує на те, що протокол не є належним доказом і складений з порушеннями.

Позиції учасників апеляційного провадження 

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , та його захисник, ОСОБА_3 не з`явились.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першоїстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.
Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Захисником ОСОБА_3 до канцелярії суду подавались клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 20.03.2024.
Крім того, перед судовим засіданням 27.03.2024 ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції за допомогою власних засобів, яке суд задовольнив, але ОСОБА_3 через власні технічні проблеми до судового засідання не долучився і воно було відкладене на 12:00 03.04.2024 року.
Про це ОСОБА_3 було повідомлено двічі шляхом телефонних дзвінків, а також 27.03.2024 року було направлено смс-повідомлення, яке було успішно доставлено.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, , що  ОСОБА_2 , 03.12.2023 року о 14 годині 25 хвилин, в м. Харкові, пр-т. Байрона, 103А, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме – блідість шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, Від проходження огляду на предмет наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» під відеофіксацію відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №606295 від 03.12.2023 року.
Суд апеляційної інстанції доклав всіх зусиль для того, щоб ретельно перевірити матеріали справи та доводи апеляційної скарги.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності категоричної відмови ОСОБА_2 від проходження огляду і вчинення відповідного адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що протокол складався внаслідок саме відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння полягала в тому, що впродовж 2 годин, а саме з 14:22:00 до 16:10:40 ОСОБА_2 наполегливо відмовлявся проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Так, о 14:22:00 ОСОБА_2 було зупинено за порушення вимоги п. 9.2 ПДР України та винесено постанову за ч.2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується відеозаписом та рапортом працівника поліції – інспектора В.Ю. Колісника.
А, зокрема, о 15:52:30 працівник поліції чітко озвучив ОСОБА_2 , які ознаки наркотичного сп`яніння у нього виявлені.
Оскільки двогодинний термін, встановлений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» було вичерпано, то працівником поліції дії ОСОБА_2 були розцінені як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Крім того, в апеляційній скарзі захисник зазначає, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, але сам Закревський не надавав ні письмових пояснень, ні пояснень у суді. Таким чином, до цього доводу суд апеляційної інстанції ставиться критично.
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_2  свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. 
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.
У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у 
рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний 
аргумент. 
З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення ОСОБА_2  в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими. 
З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ :
Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 02 2024 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, – залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - залишити без задоволення.
Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило