Номер провадження: 33/813/1030/24
Номер справи місцевого суду: 946/1371/24 
Головуючий у першій інстанції Адамов А. С. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,
за участю секретаря Козлової В.А.
захисника Гаспарянца Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
апеляційну скаргу захисника Гаспарянца Дмитра Михайловича, подану в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника служби охорони праці у НОМЕР_1 загоні морської охорони (в/ч НОМЕР_2 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,  

                                   в с т а н о в и в:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 19 лютого 2024 року о 08 год. 30 хв. на території воїнської частини НОМЕР_2 , під час вибуття на ділянку відповідальності групи офіцерів згідно службового завдання № 03.2/2009/24-Вн від 17 лютого 2024 року, військовослужбовець капітан 3 рангу  ОСОБА_1  перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (під час руху службового автомобіля, в салоні відчувався різкий запах алкоголю від даного військовослужбовця). Від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та дачі пояснень  ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, порушив вимоги ст. 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, абз.7 ст. 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 21 січня 2021 року М1869-ІХ, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду (воєнного стану), за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Гаспарянц Д.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, при її ухваленні судом не досліджено всіх обставин справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, зокрема, не враховано, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, алкогольні напої не вживав, встановлений законодавством порядок огляду його на стан сп`яніння порушений, зокрема, він не відмовлявся від медичного огляду, а відмовився лише від тестування на вміст алкоголю у видихуваному повітрі, про що лікарем складено відповідний акт, при цьому наказу про його направлення на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять; зміст протоколу щодо фактичних обставин суперечить змісту рапорту стосовно обставин, за яких були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , так згідно протоколу таке виявлення відбулося під час руху службового автомобіля, а згідно з рапортом - це відбулося у військовій частині під час шикування (якого у дійсності не було), а складення двох рапортів, що суперечать один одному, свідчить про фальсифікацію та фабрикування доказів та протиправність складеного протоколу, його належність та допустимість як доказу, адже він ґрунтується на обставинах, які не були викладені у рапорті, що покладений в обґрунтування протоколу; посадова особа, яка складала протокол - капітан 1 рангу ОСОБА_2 не був присутній під час обставин, викладених у протоколі, а тому мав ґрунтуватися виключно на матеріалах, що додані до протоколу, які є суперечливими, що залишено поза увагою; наявні в матеріалах справи докази вочевидь не давали підстави вважати, що ОСОБА_1 ніби то виконував обов`язки військової служби або перебував на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, з протоколу не можливо встановити час та місце вчинення правопорушення, а також обставини, за яких це відбулося, а також час та місце виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а також обставини, що він виконував обов`язки військової служби або перебував на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено ст. 265 КУпАП.
Також посилається на те, що всупереч п. 2 Порядку № 32 Адміністрацією Держприкордонслужби за погодженням з Міністерством охорони здоров`я України не визначені ознаки алкогольного сп`яніння, форма акту огляду на стан сп`яніння, акту медичного огляду та висновку, який складається за результатами медичного огляду, а також порядок застосування технічних засобів та тестів, протокол також таких ознак не містить, що на думку захисту свідчить про те, що притягнення ОСОБА_1 відбулося без дотримання встановленого законодавством порядку.
Вказує на відсутність пропозиції відповідної уповноваженої особи проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, матеріали відеозапису, на яких могло бути зафіксовано пропонування проведення такого огляду до протоколу долучено не було, що також вважає порушенням ч. 2, 6 ст. 266-1 КУпАП та п. 3-7 Порядку № 32. Отже, на думку захисту, суд першої інстанції не врахував, що у справі відсутні умови, за яких ОСОБА_1 взагалі міг бути направлений командиром ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я на відповідний огляд, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. 
Вважає, що оскільки огляд мав бути проведений посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, особа, яка склала протокол - капітан ОСОБА_2 не є посадовою особою, уповноваженою на проведення огляду начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з огляду на що ОСОБА_1 і відмовився від проведення відповідного тестування на вміст алкоголю у видихуваному повітрі у лікарні, адже направлення відбулось із порушенням встановленого законодавством порядку. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що КНП «Ізмаїльська міська центральна лікарня» є закладом охорони здоров`я, який визначений Переліком закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан сп`яніння. 
Також зазначив, що судом не було враховано обставини, які пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, і просив врахувати висновки Одеського апеляційного суду, зроблені у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 946/4891/24 під час вирішення справи № 946/1371/24, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, при цьому правові підстави притягнення його до відповідальності є тотожними правовим підставам у цій справі.
В судовому засіданні захисник Гаспарянц Д.М. підтримав доводи апеляційної скарги. 
В судове засідання ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про розгляд справи, не з`явився. Наведене не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд доходить наступного висновку.
Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 7 ст. 115 КУпАП при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день. 
Як убачається з матеріалів справи, захисник подав апеляційну скаргу 11 березня 2024 року. Оскільки постанова суду винесена 28 лютого 2024 року, і останнім днем подання апеляційної скарги є 09 березня 2024 року, що є суботою - вихідним днем, то з урахуванням ч. 7 ст. 115 КУпАП, апеляційний суд вважає строк подання апеляційної скарги захисником не пропущеним. 
Щодо суті правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 7 ст. 294КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд першої інстанції, визнаючи винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, послався на протокол про адміністративне правопорушення РУМО № 304901 від 20 лютого 2024 року, яким зафіксовано, що 19 лютого 2024 року о 08 годині 30 хвилин під час вибуття на ділянку відповідальності групи офіцерів згідно службового завдання № 03.2/2009/24-Вн від 17 лютого 2024 року, у старшого групи капітана 1 рангу ОСОБА_4 виникли підозри щодо перебування капітана 3 рангу ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, в подальшому під час руху службового автомобіля, в салоні відчувався різкий запах алкоголю від даного військовослужбовця. ОСОБА_1 було наказано повернутися до управління загону для дачі пояснень та проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, порушив вимоги ст. 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, абз. 7 ст. 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» від 21 січня 2021 року № 1869-IX, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду (воєнного стану), відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 , заперечень чи клопотань від останнього не надходило.
Також суд послався як на докази винуватості ОСОБА_1 пояснення останнього у судовому засіданні, який частково визнав вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, зазначивши, що він не знав про службове завдання заздалегідь.
Суд зазначив також, що факт відмови від проходження огляду визнається і не заперечується ОСОБА_1 і в письмових його поясненнях. 
Тому суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення. 
Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, дійшов наступного висновку. 
Частиною третю ст. 172-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Статтею 266-1 КУпАП внормовано огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
На виконання ч. 7 ст. 266-1 КУпАП Кабінетом Міністрів 12 січня 2024 року постановою № 32 затверджено Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду.
Такому огляду відповідно до п. 3 цього Порядку підлягають військовослужбовці/ військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Такий огляд згідно п. 5 Порядку проводиться уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;
лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Згідно п. 6 Порядку уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння.
У разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.
Згідно п. 8 військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно п. 10 уповноважена посадова особа забезпечує проведення огляду військовослужбовця/військовозобов`язаного у закладі охорони здоров`я.
Згідно п. 11 у разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/ військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.
Отже, аналіз наведеного свідчить про урегульованість вказаним підзаконним нормативно-правовим актом процедури направлення військовослужбовця/ військовозобов`язаного на огляд, до якої входить коло осіб, уповноважених на відповідні дії, порядок проведення таких, порядок їх фіксації та наслідки вчинення або не вчинення їх.
Перевіряючи доводи захисника про те, що встановлений законодавством порядок огляду його на стан сп`яніння порушений, зокрема, що ОСОБА_1 не відмовлявся від медичного огляду, а відмовився лише від тестування на вміст алкоголю у видихуваному повітрі в медичному закладі, про що лікарем складено відповідний акт, при цьому наказу про його направлення на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, апеляційний суд зазначає наступне.
В матеріалах справи є письмові докази, а саме - службове завдання групі офіцерів від управління 18 ЗМО командира НОМЕР_1 загону морської охорони капітана 1 рангу ОСОБА_2 , згідно з яким у склад групи входив ОСОБА_1 (а.с. 4).
Згідно рапорту ОСОБА_4 заступника командира загону з персоналу - начальника відділу соціально-гуманітарного забезпечення 10.02.2024 під час доповіді про готовність до вибуття на ділянку відповідальності групи офіцерів, у нього виникли підозри щодо перебування начальника служби охорони праці капітана НОМЕР_3 рангу ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а в подальшому під час руху службового автомобіля, в салоні відчувався різкий запах алкоголю від даного військовослужбовця; він наказав Безкровному вийти з машині та повертатися до управління загону для дачі пояснень та проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3).
Оскільки під час руху в автомобілі у складі групи відповідно до службового завдання слід вважати, що ОСОБА_1 вже виконував обов`язки військової служби, то застосуванню підлягає п. 3, 4, 5, 6 Порядку, натомість будь-яких доказів проходження ОСОБА_1 належним чином огляду, матеріали справи не містять.
Сам ОСОБА_1 як у своїх письмових поясненнях (а.с. 5), так і в судовому засіданні не заперечував факт відмови від проходження від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він хвилювався, що результат буде сфабрикований.
Матеріали справи містять акт № 1 про фіксацію відмови ОСОБА_1 від тестування на алкоголь з використанням газоаналізатора «АлкоФор-505» від 19 лютого 2024 року (а.с. 6).
За змістом наведеного порядку військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Натомість матеріали справи в порушення ч. 8 Порядку взагалі не містять жодних доказів, що ОСОБА_1 був направлений відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У даному випадку уповноважена посадова особа повинна була забезпечити проведення огляду військовослужбовця/військовозобов`язаного у закладі охорони здоров`я, чого, як видно з матеріалів справи, не було зроблено. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджуючись з доводами апеляційної скарги захисника, доходить висновку, що огляд ОСОБА_1 був проведений з порушеннями Порядку.
Таким чином апеляційний суд вважає недійсним порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того апеляційний суд знаходить слушними доводи апеляційної скарги захисника щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно з ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).
Частиною другою  І розділу Загальних положень Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення  № 1622/37244 від 14 грудня 2021 року передбачено що протокол про військове адміністративне правопорушення щодо військовослужбовця (військовозобов`язаного) мають право складати командири (начальники) військових частин (військових навчальних закладів, установ) (далі - військова частина) щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово; 
командири (начальники) підрозділів, які уповноважені на те командиром (начальником) військової частини, щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово;
посадові особи органів військового управління Збройних Сил України (далі - орган військового управління), органу управління Державної спеціальної служби транспорту (далі - орган управління ДССТ), які уповноважені на те відповідними начальниками органів військового управління, органу управління ДССТ щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово;
посадові особи органів управління Служби правопорядку, які уповноважені на те відповідними начальниками органів управління Служби правопорядку.
Командири підрозділів військової частини, уповноважені складати протоколи, визначаються наказами відповідних командирів (начальників) військових частин.
Уповноважені посадові особи органів військового управління, яким надано право складати протоколи, визначаються наказами відповідних начальників органів військового управління.
Як убачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення РУМО № 304901 від 20 лютого 2024 року, вказаний протокол складений командиром НОМЕР_1 загону морської охорони капітана 1 рангу ОСОБА_2 , тобто неуповноваженою особою в порушення вимог ст. 254, 255 КУпАП, оскільки докази надання вказаній особі певних повноважень матеріали справи не містить, а суд самостійно не може збирати докази на користь однієї із сторін.
Таким чином зазначений протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, є неналежним та недопустимим доказом у даній справі. 
Суд першої інстанції не звернув увагу на вказане порушення, підійшов формально до розгляду справи, не повно перевірив всі фактичні обставини справи.
Враховуючи вищенаведені обставини апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 268, 283, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
                                               
                                                  п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Гаспарянца Дмитра Михайловича , поданої в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2024 року скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП  у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                          М.В. Назарова