Справа № 161/5417/24  Провадження №33/802/351/24 	Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судового засідання Таровської А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Марчука М.С., розглянувши у  відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2024 року,
ВСТАНОВИВ
Вказаною постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на неї стягнення у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.
Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 27.12.2023 о 09.19 год за адресою: АДРЕСА_2 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_1 допустила продаж алкогольного напою пива «Свіжий розлив» без отримання ліцензії на проведення такого виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, що кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та закрити провадження у справі стосовно неї у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржена постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам у справі.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі акцентує увагу, що на момент розгляду справи Луцьким міськрайонним судом 02 квітня 2024 року закінчився строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ч. 2 ст. 38 КУпАП. 
Апелянт вказує на відсутність будь-якої економічної доцільності здійснювати незаконну реалізацію підліцензійних товарів, оскільки в приміщенні магазину «Сусіди» одночасно здійснюють підприємницьку діяльність два суб`єкти господарювання, ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 , який має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами. Пояснює, що сталася помилка під час користування продавцем ОСОБА_3 електронним РРО, оскільки продавець, при здійсненні продажу товару, не здійснила перехід з одного електронного кабінету підприємця в інший.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доходжу наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Приймаючи рішення по справі, суддя з урахуванням вимог чинного законодавства надав об`єктивну оцінку всім доказам, які є в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
У суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Цей висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №755678 від 05.03.2024, копією акту №03/2125/09-01/3434602768 від 06.02.2024, копією направленням на перевірку ГУ ДПС у Волинській області, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.
Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення судом не в повній мірі дотримано вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
Однак судом першої інстанції при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, всупереч зазначеній вище вимозі законодавства, не прийнято до уваги, що дане правопорушення вчинено 27 грудня 2023 року. Фактично, на момент винесення постанови – 02 квітня 2024 року, стягнення на порушника було накладено поза межами трьох місячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, який закінчився 27 березня 2024 року.
Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, оскільки на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закінчились строки накладення адміністративного стягнення.
З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржена постанова стосовно ОСОБА_1 – скасуванню в частині накладення адміністративного стягнення, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду  Волинської області від 02 квітня 2024 року стосовно  ОСОБА_1 скасувати в частині накладення адміністративного стягнення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                                                О. М. Клок