ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2024 року
м. Київ
справа № 376/2282/21
провадження № 51-581 км 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання           ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021116260000133, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Сквирського районного суду Київської області від 31 травня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання  у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 
850 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на її користь спричинену шкоду: матеріальну у сумі 3 453,82 гривні, моральну у розмірі 25 000 гривень, а також 5 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року клопотання захисника ОСОБА_8 задоволено, вирок суду першої інстанції скасовано, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено  ОСОБА_6  від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі  п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_6  було визнано винуватим у тому, що він 29 червня 2021 року, близько 14 год 30 хв., знаходячись за місцем проживання його матері ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , у ході конфліктної ситуації з працівниками КП «Сквирводоканал», діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , підійшов до останньої та штовхнув її обома руками в область спини, у результаті чого потерпіла впала лівою частиною тіла на землю та отримала легкі тілесні ушкодження.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 змінити, залишивши без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Обґрунтовуючи свої доводи зазначає, що закриваючи кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, апеляційний суд не вирішив питання щодо цивільного позову потерпілої.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтрималадоводи касаційної скарги.
Від потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_10 надійшли клопотання про проведення касаційного розгляду без їх участі. 
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися, клопотань про його відкладення не надходило.  
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Статтею 370 КПК Українивизначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановления ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Тому у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.
Однак суд апеляційної інстанції, звільнивши  ОСОБА_6  згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закривши кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, в оскаржуваній ухвалі не зазначив про залишення цивільного позову 
 ОСОБА_7  без розгляду та про можливість потерпілій звернутися до суду з цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду апеляційної інстанції в цій частині необхідно змінити, а касаційну скаргу прокурора задовольнити. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, задовольнити.  
Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Цивільний позов  ОСОБА_7 до ОСОБА_6 залишити без розгляду.
В іншій частині судове рішення залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                 ОСОБА_3