Справа № 344/21543/23 
Провадження № 33/4808/446/24 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю. розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 22.02.2024 та, 
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. ОСОБА_1 визнаний судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
1.2. Згідно даних постанови ОСОБА_1 14 листопада 2023 року о 02 год. 45 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Галицька,105, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
2. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 :
- постанова суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права;
- суд першої інстанції розгляд справи провів формально і упереджено, жодного повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 не отримував, ані поштовим, ані телефонним зв`язком;
- відеозапис на який послався суд першої інстанції, відображає порушення конституційних прав ОСОБА_1 , оскільки після зупинки оголошено сигнал повітряної тривоги, і чутно на відео що працюють сирени;
- вказує на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, навпаки реалізуючи своє право, та користуючись презумпцією невинуватості, погодився на огляд, і, як видно з відео, в подальшому був змушений відмовитись, так як оголошено було повітряну тривогу.
Апеляційну скаргу було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження. В причинах пропуску строку апелянт вказує, що суд розглянув справу без його участі, про розгляд справи повідомлений не був, 22.03.2024 дізнався про наявність постанови, того ж дня написав заяву на видачу вказаної постанови, яку отримав 25 березня.
Враховуючи наведені обставини, просить строк на апеляційне оскарження поновити, оскаржувану постанову скасувати і закрити провадження у справі.
3. Позиції сторін.
В судове засідання апелянт не з`явився, про причини суд не повідомив. У справі достатньо даних для її вирішення у відсутність апелянта.
4. Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
4.1. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
У рішенні «Григоров проти України» Європейський суд, зазначив, що «...оперативно не вручивши заявнику постанову суду першої інстанції (в справі про адміністративне правопорушення), органи державної влади позбавили його можливості подати апеляційну скаргу у встановлений строк». Факти цієї справи щодо строку на апеляційне оскарження аналогічні тим, з приводу яких було прийняте вказане рішення ЄСПЛ. Тому його належить застосувати до даного випадку в якості прецеденту. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , він належним чином судом повідомлений не був, копію постанови отримав з запізненням (25.03.2024), а тому строк на апеляційне оскарження слід поновити.
4.2. Щодо апеляційної скарги.
Відмова водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП і є порушенням п. 2.5. ПДР України.
В основу рішення належить покласти відеозапис, на якому зафіксовані події справи так, як вони відбувалися в дійсності. 
Даних про переривання, спотворення, монтажу відеозапису немає, він відповідає всім вимогам достовірності і процесуальним документам справи.
ОСОБА_1 зупинили за те, що він здійснював рух транспортним засобом під час комендантської години. Під час спілкування з ним, працівник поліції запитав чи він вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 вказав що вживав, але не багато. Пізніше працівники поліції запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу “Драгер”, ОСОБА_1 - погодився. Повідомили, що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. 
Працівники поліції надали прилад “Драгер” для проходження тесту, ОСОБА_1 – відмовився. 
Працівниками поліції також роз`яснено його процесуальні права та право на адвоката.
5. Оцінки і рішення.
Після дослідження доказів справи апеляційний суд дійшов тих же висновків – ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і не виконав вимоги п. 2.5. ПДР України, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Працівники поліції діяли в межах вимог закону.
Підстави для скасування законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції, а також задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

                                       п о с т а н о в и в :
       
Строк на апеляційне оскарження – поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду від 22.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова не оскаржується.

Суддя                                                                                А.Ю. Малєєв