ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 червня 2024 року           справа №200/6103/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі № 200/6103/23 (головуючий І інстанції Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

                                                                 В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування періоду роботи з 31.01.2002 року по 05.06.2023 року, як пільговий стаж за Списком № 1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 31.01.2002 року по 05.06.2023 року, починаючи з 05.06.2023 року (з дня перерахунку);
- визнати протиправними дії щодо зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати з 2,93667 до 2,37277 при перерахунку пенсії від 05.06.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій провести позивачу перерахунок пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який було призначено при первісному нарахуванні пенсії у розмірі 2,93667, починаючи з 05.06.2023 року (з дня перерахунку).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування позивачу періоду з 31.01.2002 року по 05.06.2023 року, як пільговий стаж за Списком № 1;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_2 період роботи з 31.01.2002 року по 23.07.2007 включно до пільгового стажу за Списком № 1 та період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до пільгового стажу за Списком № 1 з 24.07.2007 по 05.06.2023 та здійснити перерахунок пенсії з дати звернення, а саме з 05.06.2023 року;
- в задоволені решти позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. Апелянт зазначив, що  05.06.2023 ОСОБА_2 звернувся із заявою про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії, автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. 14.06.2023 року за результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в м Києві прийнято рішення про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії.
Саме Головне управління Пенсійного фонду України в м Києві, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії, приймав рішення про відмову в призначенні пенсії, є належним відповідачем у даній справі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд вказаної заяви, не приймало жодного рішення щодо позивача, отже, не порушило його права та законні інтереси.
Частина перша статті 24 абзац четвертий Закону №1058 наголошує, що час  перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Тобто час перебування на інвалідності додається при визначенні права на призначення пенсії на пільгових умовах, а не до страхового стажу на пільгових умовах.
При розгляді заяви позивача від 05.06.2023 про перерахунок пенсії -перехід на інший вид пенсії, в додавання періодів інвалідності для визначення права на отримання пенсії на пільгових умовах не має потреби в зв`язку з тим, що наявного стажу достатньо для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За результатами розгляду документів, що були долучені до заяви позивача переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1. Страховий стаж (повний) склав 25 років 04 місяці 11 днів, що включив додаткові роки за Списком №1 — 09 років. Пільговий стаж за Списком № 1 склав 25 років 04 місяці 18 днів (додавання додаткового стажу, зазначеного частиною першою статті 24 абзацу четвертого Закону №1058 для визначення права не має потреби).
Після переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію згідно Закону 1058 на пільгових умовах за Списком №1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві направлено лист №2600-0308-9/118985 від 14.06.2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо доопрацювання пенсійної справи ОСОБА_2 (перегляд права на новий середньомісячний заробіток за 2020-2022 роки - 12236,71грн. у відповідності до ч.3 ст.45 Закону №1058 )
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №2600-0308-9/118985 від 14.06.2023 року, середній заробіток переглянуто та приведено до відповідності згідно чинного законодавства. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку склав 2,37277. Розмір пенсії склав 7355,41 грн. (Додаток рішення відкориговане).
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
В 2002 році позивачу призначено пенсію по інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ. При призначенні вказаної пенсії позивачу було встановлено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,93667.
Позивач 05.06.2023 року звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії. 
Згідно листа ГУПФУ в м. Києві від 14.06.2023 року Відділ перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві просив ГУПФУ в Донецькій області доопрацювати на місцевому рівні пенсійну справу за віком згідно Списка №1 гр. ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), заява № 641 від 05.06.2023 року, оскільки звернення потребує перегляду права на новий середньомісячний заробіток (12236,71грн.).
14.06.2023 року позивача переведено з пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону № 1788-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, ця обставина не є спірною між сторонами.
Позивач зазначає, що під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідачем протиправно зараховано стаж з 31.01.2002 року по 05.06.2023 року до страхового стажу, а не до пільгового стажу, оскільки час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Крім того позивач вказав, що при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідачем протиправно зменшено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 2,93667 до 2,37277. Позивач вважає, що застосовуючи коефіцієнт заробітної плати 2,93667 при нарахуванні пенсії, а потім зменшуючи його до 2,37277 йому зменшено і саму суму можливої пенсії, тобто допущено звуження змісту та обсягу його прав.
Не погодившись із нарахуванням пенсії за віком, позивач 16.06.2023 та 18.07.2023 звернувся до відповідача зі скаргами щодо підстав неврахування до пільгового стажу часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням та щодо підстав зменшення індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 2,93667 до 2,37277.
Листами відповідача від 17.07.2023 року за № 13488-12126/Г-02/8-0500/23 та від 13.08.2023 року за № 15579-14209/Г-02/8-0500/23 позивача повідомлено, що відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, застосовується середня заробітна плата за три роки що передують року звернення за призначення пенсії за віком. Страховий стаж врахований по 31.07.2007 та складає 25 років 4 місяців 11 днів. Коефіцієнт страхового стажу – 0,25333. Заробітна плата обчислена відповідно до вимог статті 40 Закону № 1058 за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.07.2007 і складає 29034,90 грн. (12236,71 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2020-2022 роки х 2,37277 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розрахунок пенсії з 05.06.2023: 29034,90 грн. х 0,25333 = 7355,41 грн.
Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До набрання чинності Законом № 1058-IV порядок обчислення страхового стажу для призначення пенсій унормовувався Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).
За ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач в період з 18.01.1993 по 23.07.2007 працював на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 1. 23.07.2007 позивача звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності.
За розрахунком стажу для розрахунку пенсії позивачу зараховано наступні періоди трудової діяльності: з 18.01.1993 по 30.01.2002 (9 років 0 місяців 13 днів за Списком №1); з 31.01.2002 по 31.12.2003 (1 рік 11 місяців 1день); з 01.01.2004 по 31.01.2004 (0 років 1 місяць 0 днів); з 01.02.2004 по 31.03.2006 (2 роки 2 місяця 0 днів); з 01.10.2006 по 31.07.2007 (0 років 10 місяців 0 днів).
Згідно розрахунку стажу позивача період з 31.01.2002 року по 31.07.2007 року зарахований до страхового стажу.
Щодо неврахування періоду роботи з 31.01.2002 року по 05.06.2023 року, як пільгового стаж за Списком № 1.
За п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Згідно трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 позивач у період з 31.01.2002 по 23.07.2007 працював на посаді слюсарем-ремонтником на гарячій ділянці ремонту металургійних печей.
В цей період діяв Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 року № 162 та від 16.01.2003 року № 36.
Отже, відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача з 31.01.2002 року по 23.07.2007 року, як пільговий стаж за Списком № 1.
Згідно повідомлення про професійне захворювання (отруєння) позивачу 23.08.2002 року встановлено професійне захворювання, що стало підставою для встановлення ІІІ групи інвалідності, що підтверджується довідками МСЕК серії АВ № 0599563 та серії АВ № 0040107 від 24.02.2016 та у зв`язку з чим йому призначена пенсія по інвалідності.
Фондом соціального захисту від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань видано позивачу посвідчення серія 49 № 3156.
Отже, документально підтверджено перебування позивача на інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням.
Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Ці норми кореспондуються з положеннями Закону № 1788-XII та Закону № 1058-IV.
За ч. 5 ст. 56 Закону № 1788-XII час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (пункт 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування періоду перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду в постанові від 18.04.2019 року у справі № 392/17/17.
Отже, до стажу роботи при призначенні пенсії за віком зараховується час перебування на пенсії по інвалідності у випадку, якщо ця інвалідність настала внаслідок професійного захворювання чи внаслідок трудового каліцтва. Крім того, такий період зараховується до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу період з 31.01.2002 року по 05.06.2023 року.
Крім того, доводи відповідача про те, що ним не здійснювався розгляд заяви позивача від 05.06.2023 року про перехід на інший вид пенсії та її розгляд Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, яким прийнято рішення про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії є необгрунтованим та  спростовується матеріалами справи, в яких наявний лист ГУПФУ в м. Києві від 14.06.2023 року, за змістом якого Відділ перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві просить ГУПФУ в Донецькій області доопрацювати на місцевому рівні пенсійну справу за віком згідно Списка №1 гр. ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), заява № 641 від 05.06.2023 року, оскільки звернення потребує перегляду права на новий середньомісячний заробіток (12236,71грн.).
Також, в матеріалах справи відсутні будь-які документи (рішення), які підтверджують факт розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.
Навпаки, в матеріалах справи наявні протоколи перерахунку пенсії позивача від 14.06.2023 року та 15.06.2023 року, що прийняті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання листа ГУПФУ в м. Києві від 14.06.2023 року.
Крім того, позивач 18.07.2023 року звернувся до відповідача зі скаргою щодо зарахування періоду з 31.01.2002 року по 15.06.2023 року до пільгового стажу за Списком № 1, необгрутовану відповідь на яку надано листом відповідача від 13.08.2023 року.
Отже, матеріалами справи підтверджується порушення прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах саме ГУПФУ в Донецькій області, тому незалежно від того, яким структурним органом прийнято рішення про перехід позивача з одного виду пенсії на інший, оскільки в даному випадку подальше порушення прав та законних інтересів позивача з незарахуванням спірного стажу до пільгового, який є предметом апеляційного перегляду, відбулося саме з вини відповідача у цій справі.
Згідно ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про: 
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування позивачу періоду з 31.01.2002 року по 05.06.2023 року, як пільговий стаж за Списком № 1;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_2 період роботи з 31.01.2002 року по 23.07.2007 включно до пільгового стажу за Списком № 1 та період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до пільгового стажу за Списком № 1 з 24.07.2007 по 05.06.2023 та здійснити перерахунок пенсії з дати звернення, а саме з 05.06.2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі № 200/6103/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 5 червня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  І.Д. Компанієць