ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №317/5602/23                         Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Провадження №33/807/310/24                                 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року                                                місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Александрова О.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 12 грудня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, 25 вересня 2023 р. о 00 год. 08 хв., ОСОБА_1 , по вул.Центральна, 1, с.Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 1,65 проміле, тест №1631, від керування транспортним засобом відсторонений, автомобіль передано тверезому водію ОСОБА_2 , про повторність попереджений, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. 

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Зауважує на тому, що наявний відеозапис, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить запису керування ним транспортним засобом або зупинення його в процесі керуванням транспортним засобом.
Також вказує на те, що відеозапис події не є безперервним. 
Звертає увагу на те, що поліцейським не було надано йому для огляду сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на технічний прилад Drager.
Вважає, що застосування поліцейським газоаналізатора виробництва компанії Drager було незаконним.
Крім того, наголошує на тому, що працівники поліції не запропонували йому зв`язатися з адвокатом для отримання професійної правничої допомоги.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав.26 грудня 2023 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Александров О.О. звернувся до суду із заявою про видачу копії постанови. 09 січня 2024 року копія оскаржуваної постанови було отримана захисником-адвокатом Александровим О.О., що підтверджується його особистим підписом. Вперше апеляційна скарга захисником-адвокатом Александровим О.О. була подана 15 січня 2024 року. Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2024 року апеляційну скаргу повернуто захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Александрову О.О. у зв`язку пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про його поновлення. 10 лютого 2024 року ОСОБА_1 вже самостійно звернувся з апеляційною скаргою, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Александрова О.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №407532 від 25 вересня 2023 року, згідно з яким,25 вересня 2023 р. о 00 год. 08 хв., ОСОБА_1 , по вул.Центральна, 1, с.Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу AlcotestDrager 6820, результат 1,65 проміле, тест №1631, від керування транспортним засобом відсторонений, автомобіль передано тверезому водію ОСОБА_2 , про повторність попереджений, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. В результатах огляду зазначено, що проба позитивна 1,65 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього;
- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 25 вересня 2023 року №1631;
- у письмовій розписці ОСОБА_2 від 25 вересня 2023 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Колебанова П, згідно з яким, останній доповідає, що 25 вересня 2023 року під час несення служби на блокпості близько о 00 год. 10 хв. було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився зі згоди водія із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу. Проба позитивна, результат – 1,65 % проміле, тест №1631. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №407532 за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось. ТД не видавався. Про повторність попереджений. Від керування ОСОБА_1 відсторонений шляхом передачі керування транспортного засобу гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подія фіксувалась на службові портативні відеореєстратори. 
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав. 
Його захисник-адвокат Александров О.О. в ході розгляду справи в суді першої інстанції просив суд закрити провадження у справі та додатково зазначив, що відеозапис правопорушення не є безперервним та на ньому не зафіксовано факту керування транспортним засобом, зазначив, ОСОБА_3 не перебував у стані алкогольного сп`яніння та в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При апеляційному розгляді захисник - адвокат Александров О.О. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі,та додатково зазначив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, але не був в стані сп`яніння. На запитання суду, чи звертався ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку зі скаргами на дії працівників поліції, відповів, що не звертався. На запитання суду, чи просив ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу надати дозвільні документи на спеціальний технічний прилад Драгер за допомогою якого здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповів, що вимоги щодо надання дозвільних документів ОСОБА_1 не висловлював, але захисник вважає, що надання дозвільних документів на Драгер перед проходженням огляду є обов`язком працівників поліції, в т.ч. і їх долучення до матеріалів справи. Наголосив на тому, що ОСОБА_1 просив, щоб його відправили на огляд до медичного закладу. 
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Перевіряючи доводи апелянта щодо незаконного застосування працівниками поліції газоаналізатору виробництва компанії Drager, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.
До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.
Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва DragerSafetyAG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 05 жовтня 2027 року.
Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" (далі - Наказ), Газоаналізатор Drager Alkotest відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.
Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що свою незгоду стосовно незаконності проходження огляду за допомогою газоаналізатору Drage rAlcotest 6820 захисник висловив лише при апеляційному розгляді.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який використовували при його огляді, та цю вимогу було проігноровано.
Будь-яких зауважень з цього приводу сам ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не заявляв, а доводи апеляційної скарги про протилежне нічим не підтверджені.
З матеріалів справи убачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 Результат огляду 1,65% проміле, що підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 від 25 вересня 2023 року №1631.
З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеному на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 ОСОБА_1 погодився.
Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.
Більше того, останній не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, а саме пива. 
Відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, сторона захисту не заявляла.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.
Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Згідно з п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.
З вказаного відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції був саме ОСОБА_1 , який знаходився за кермом автомобіля ВАЗ 2107 (фрагмент відеозапису 01 год. 25 хв. 00 сек.).
Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 як під час спілкування останнього з працівниками поліції так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції напрямок свого руху. 
Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1 ., у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Стосовно посилання апелянта щодо відсутності безперервного відеозапису, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не запропонували йому зв`язатись з адвокатом для отримання професійної правничої допомоги, само по собі не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, що підтверджується підписом останнього.
Більше того, відеозаписом події також зафіксовано, що працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (фрагмент відеозапису події - 05 хв. 34 сек.).
Жодних клопотань з даного приводу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу заявлено не було.
Отже, порушення права ОСОБА_1 на захист та упередженого ставлення до нього з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу з матеріалів справи не убачається.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 12 грудня 2023 року
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 12 грудня 2023 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 317/5602/23