Справа № 759/4531/24                                                                              Суддя в суді першої інст. – Ключник А.С.
Провадження № 33/824/2683/2024                                                      Суддя-доповідач – Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            3 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Стащука В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року, 
 
В С Т А Н О В И В:
            
Цією постановою судді місцевого суду:  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинені за таких обставин.   
19.02.2024 року о 01 год. 42 хв., в м. Києві, вул. Велика кільцева, 4, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив наїзд на відбійник, що призвело до пошкодження транспортного засобу та відбійника з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б), п. 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Окрім того, 19.02.2024 року о 01 год. 42 хв., в м. Києві, вул. Велика кільцева, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), та від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №473829, №472769, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху і такі дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Стащук В.А., оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини адміністративних правопорушень, винуватість у їх вчиненні, підстави та обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить: постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року щодо        ОСОБА_1 скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зважає на те, що справа щодо ОСОБА_1 розглянута суддею місцевого суду з чисельними порушеннями вимог КУпАП, тому дана постанова ґрунтується на неналежних і недопустимих доказах, і підлягає скасуванню та провадження в справі – закриттю. 
Зокрема, судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , який стверджував, що саме він керував транспортним засобом. Вказана обставина повністю виключає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник Стащук В.А., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд постанови в адміністративній справі здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
За висновками, які містить ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини                і основоположних свобод, право свободи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від        7 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі “Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії” /Alimentaria Sanders S.A. v. Spain/”.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокат Стащук В.А., який ініціював апеляційне провадження, мав достатньо часу для захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 у цій справі в контексті ст. 268 КУпАП, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає можливим розгляд апеляційної скарги без його участі та участі ОСОБА_1 на підставі фактичних даних, що містить адміністративна справа.  
Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керуванням транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,  ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За висновками суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення  серії ААД №438163 від 19.02.2024 та протоколом про адміністративне правопорушення  серії ААД №726449 від 19.02.2024, складеними уповноваженою на те особою, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та містять усі необхідні дані, на підставі яких можливо встановити фактичні обставини вчинених правопорушень.
- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції;
- схемою місця ДТП, яка сталася 19.02.2024 року, на якій зафіксовано кінцеве розташування транспортного засобу після зіткнення, місце зіткнення на відрізку дороги та інші орієнтири;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
- розпискою ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Позицію ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом, а керував інший водій, суд розцінив як таку, яка не підтверджується матеріалами справи та спрямована на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене. 
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Стащука В.А. – залишити без задоволення,                   а постанову судді Святошинського районного суд м. Києва від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  А.М. Дрига