ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1216/24 Справа № 203/1402/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 квітня 2024 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Скалецького В.А. на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
       за участю:
       представника                                        адвоката Скалецького В.А.,
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, 07.03.2024 о 00:39 годин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 , на вул. Воскресенській, 44 в м. Дніпрі з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі представник просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги мотивує відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилається на те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вказує, що не спростований факт відсутності доказів, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та є водієм в розумінні правил дорожнього руху. Жоден з відеоматеріалів не містить відомостей про рух автомобіля, його зупинку, вихід водія з автомобіля.
Зазначає, що в ході перегляду відеозапису не виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у ОСОБА_1 не порушена мова, зіниці ока реагували на світло. 

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1  повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи. 
       Заслухавши представника, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови судді в межах її доводів, вважаю їх неприйнятними з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суддею суду першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги були дотримані.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 649998 від 07.03.2024 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, яким зафіксовано факт вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області Нетяк С., де викладені обставини скоєння  ОСОБА_1   адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, в тому числі те, що водію було повідомлено, що він рухався в комендантську годину та порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «Проїзд заборонено», здійснивши проїзд в зоні дії цього знаку; відеозаписами, знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників поліції, де зафіксований факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність засвідчують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Таким, чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  саме у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. 
Доводи представника про відсутність доказів підтвердження факту керування  ОСОБА_1  транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, який ним підписаний особисто та факту керування транспортним засобом 07 березня 2024 року не заперечував. Крім того, будь-які зауваження з цього приводу в протоколі відсутні. Крім того, відповідно до відеозапису встановлено, що під час виконання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП в частині відсторонення водія від керування транспортним засобом було з`ясовано, що пасажир цього автомобілю за ствердженнями ОСОБА_1 не має посвідчення водія. Інших осіб на місці пригоди не встановлено. Разом з тим, в апеляційній скарзі представник в обґрунтування своєї позиції звертає увагу на те, що: «на відео зафіксовано, що автомобіль Шкода стоїть з увімкненими аварійними вогнями, біля автомобілю знаходиться ОСОБА_1 , який одразу підійшов до автомобіля патрульної поліції та повідомив, що шукає місце для парковки авто на ніч», що, в тому числі, не спростовує ствердження про те, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є водієм транспортного засобу Шкода у вказаній вище дорожній обстановці. Отже, недоведеність керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються матеріалами даної справи.
Щодо відеозапису, на якому зафіксований факт огляду поліцейськими  ОСОБА_1 , встановлення ознак наркотичного сп`яніння, а саме, розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови,  відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичній установі, при відсутності підстав вважати, що особа не керувала транспортним засобом, то він є належним доказом у даній справі, обґрунтовано був покладений в основу оскарженої постанови, оскільки він в розумінні ст. 251 КУпАП є доказом, на підставі якого, в тому числі, судом першої інстанції встановлена винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що їй інкримінований, який був оцінений з точки зору належності, достатності, допустимості та у взаємозв`язку з іншими доказами. А тому, підстави для висновку про те, що відеозапис є неналежним доказом за доводами адвоката відсутні. 
       Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції станом на 14.02.2022 року) передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису, який в даному випадку в наявності та підтверджує відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повністю узгоджуються з вимогами ст. 266 КУпАП.
       А тому, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою  ОСОБА_1  пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку, що і утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховую, що рапорт, складений працівником поліції 07.03.2024 року, який міститься в матеріалах справи, не може слугувати однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 у скоєнні ним інкримінованого адміністративного правопорушення, а оцінюються судом в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами. 
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачаю, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  адвоката Скалецького В.А. — залишити без задоволення.
Постанову судді Кіровського районного суду  м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 О.М.Кононенко