Ухвала
 
02 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 539/30/23
провадження № 61-5128 ск 24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк», третя особа - Перша Лубенська державна нотаріальна контора, про зобов`язання вчинити певні дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив зобов`язати привести у відповідність, актуалізувати, переоформити та проіндексувати основний рахунок за №  НОМЕР_1 , відкритий спадкодавцем ОСОБА_2 , з залишком грошових коштів на рахунку станом на 20 лютого 1991 року в сумі 28 341,86 крб, з урахуванням уже частково актуалізованої, переоформленої та проіндексованої суми в 14 395,90 грн, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 липня 2021 року, та внести відповідний запис до ощадної книжки, відкритої на його ім`я по рахунку № 9760/368.
 
2.       Лубенський міськрайонний суд Полтавської області рішенням від 30 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовив. 
 
3.       Полтавський апеляційний суд постановою від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року - без змін.
 
4.       У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_1 .
 
5.       Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
6.       Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення удові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
7.       Оскільки предметом спору у справі № 539/30/23 є вимоги про визнання за позивачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом права на вклад в розмірі 28 341,86 крб. як спадкоємця відповідно вкладника, отже ціна позову в цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
8.       Крім цього, касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
9.       У касаційний скарзі скаржник оскаржує встановлені судами першої та апеляційної інстанції фактичні обставини справи, а не неправильне застосування судом норм матеріального права.
 
10.   Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
 
11.   У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
12.   Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.
 
13.   Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
14.   При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
15.   Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
16.   Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
17.   Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
18.   Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
19.   За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389 та 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.        Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк», третя особа - Перша Лубенська державна нотаріальна контора, про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року.
 
2.        Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                     В. В. Пророк
 
Є. В. Петров
 
О. М. Ситнік