КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                            
№22-ц/824/1063/2024                                                                         
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
11 червня 2024 року                                                         місто Київ
                                                                                справа № 757/7499/17-ц
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
                           суддів: Ратнікової В.М., Кирилюк Г.М.
                           за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою боржника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та за апеляційною скаргою Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року про задоволення скарги, постановлену під головуванням судді Вовка С.В. у справі за скаргою компанії «ЛУМІЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛЛП (LUMIL INVESTMENTS LLP) про визнання незаконною та скасування  постанови державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С., боржник: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», -
 
                                           В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2020 року компанія LUMIL INVESTMENTS LLP звернулась до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С., в якій просила:
визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року у справі №757/7499/17-ц, винесену 22 квітня 2020 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С.
В обґрунтування вимог скарги зазначала, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року у справі №757/7499/17-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року, забезпечено позов у вказаній справі шляхом встановлення обов`язку для АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо належного виконання депозитних договорів та заборони утримуватись від їх виконання до вирішення спору по суті.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року у справі №757/7499/17-ц, було роз`яснено пункт 1 резолютивної частини ухвали про забезпечення позову.
У зв`язку з цим LUMIL INVESTMENTS LLP звернулось до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження.
Вказує, що постановою Державного виконавця Кравчук А.С. відкрито виконавче провадження № 60201912.
Вимогою Державного виконавця Кравчук А.С. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язано в одноденний термін з моменту отримання вимоги повідомити про повне (часткове) виконання рішення суду.
В подальшому, державним виконавцем Кравчук А.С. прийнято постанову про накладення штрафу на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 5100,00 грн. Частиною 2 постанови зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.
Державним виконавцем Кравчук А.С. прийнято постанову про накладення штрафу від 22 квітня 2020 на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 10200,00 грн., а також підготовлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до Управління поліції в Печерському районі Головного управління національної поліції в місті Києві.
Після чого, державним виконавцем Кравчук А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60201912 на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Заявник вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. 
Посилається на те, що прийняття Державним виконавцем Кравчук А.С. постанови про закінчення виконавчого провадження з формальних підстав призвело до того, що судове рішення не було виконано, що у свою чергу суперечить положенням законодавства України та практиці Європейського суду з прав людини.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року скаргу компанії ЛУМІЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛЛП (LUMIL INVESTMENTS LLP) на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А. С. про закінчення виконавчого провадження № 60201912 у справі № 757/7499/17-ц за позовом CAMERIN INVESTMENTS LLP, SUNNEX INVESTMENTS LLP, TAMPLEMON INVESTMENTS LLP, BERLINI COMMERCIAL LLP, LUMIL INVESTMENTS LLP, SOFINAM INVESTMENTS LLP до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Міністерства фінансів України, ОСОБА_1 , третя особа - Кабінет Міністрів України про зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року у справі №757/7499/17-ц, винесену 22 квітня 2020 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги компанії «ЛУМІЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛЛП (LUMIL INVESTMENTS LLP) про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця відмовити.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що державний виконавець здійснив усі необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення заходи, діючи у спосіб та в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Вказував, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 22 квітня 2020 року на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалена з дотриманням вимог закону, тому підстави для визнання її незаконною та скасування відсутні.
Крім цього, до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга боржника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року, в якій останній також просив ухвалу суду першої інстанції  скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову державного виконавця, з аналогічних підстав.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги також зазначав, що у виконавчому провадженні НОМЕР_1 здійснювалось примусове виконання виконавчого документа - судового рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії і яке не може бути виконане без участі боржника.
Посилався на те, що, постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення скарги на постанову державного виконавця з мотивів невідповідності дій виконавця порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції взагалі не зазначив, яких саме заходів щодо примусового виконання ухвали про забезпечення позову у межах виконавчого провадження НОМЕР_1 державний виконавець не вжив.
Також вказував, що суд першої інстанції застосував висновок Верховного Суду, який не підлягав застосуванню, оскільки цей висновок зроблено щодо застосування ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», який втратив чинність з 05 жовтня 2016 року, і не стосується діючих норм права, в порядку яких здійснювалось виконання ухвали про забезпечення позову.
Відзивів на апеляційні скарги боржника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на адресу Київського апеляційного суду не надійшло.
У судовому засіданні апеляційного суду представник боржника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» доводи апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Також не заперечував проти задоволення апеляційної скарги Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Проти задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечувала.
Стягувач компанія «ЛУМІЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛЛП (LUMIL INVESTMENTS LLP) у судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи належним чином повідомлений.
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності стягувача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову у справі №757/7499/17-ц.
Постановою державного виконавця Кравчук А.С. від 02 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.
Вимогою державного виконавця Кравчук А.С. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язано в одноденний термін з моменту отримання вимоги повідомити про повне (часткове) виконання рішення суду.
В подальшому, 16 жовтня 2019 року, державним виконавцем Кравчук А.С. прийнято постанову про накладення штрафу на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 5100,00 грн. Частиною 2 постанови зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.
30 жовтня 2019  року державний виконавець Кравчук А.С. прийняв постанову про накладення штрафу на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 10200,00 грн, а також попередив про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.
Державний виконавець Кравчук А.С.  05 листопада 2019 року направив повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до Управління поліції в Печерському районі Головного управління національної поліції в місті Києві.
В подальшому, 22 квітня 2020 року державним виконавцем           Кравчук А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що вчинені державним виконавцем Кравчук А.С. виконавчі дії, а саме: перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу та надіслання заяви про вчинення злочину, не є належними та достатніми заходами виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року у справі №757/7499/17-ц.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження).
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону).
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
З аналізу правових норм, які належить застосувати до спірних правовідносин, можна дійти висновку, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» можливе за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:
- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);
- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);
- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.
Частиною 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною 3 статті 63 вказаного Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
За приписами частини 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається зі змісту ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову у справі №757/7499/17-ц (з урахуванням її подальшого роз`яснення), боржник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»  зобов`язаний вчинити певні дії, а саме - належно виконувати умови договорів, укладених з позивачами по справі, в тому числі, але не виключно в частині виконання зобов`язань щодо нарахування та виплати відсотків (процентів) за депозитними (вкладними) рахунками цих осіб, а також користування/розпорядження/повернення/виплати грошових коштів, розміщеними на рахунках цих осіб.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що зобов`язання боржника по цій ухвалі є нерозривно пов`язаними з особою боржника та унеможливлює виконання цього судового рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання.
Отже, встановлено, що державним виконавцем Кравчук А.С. у ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову вчинено дії відповідно до положень статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: перевірено виконання судового рішення, винесено постанови про накладення на боржника штрафу та надіслано повідомлення про вчинення злочину.
А відтак, колегія суддів вважає, що постанова головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є правомірною.
Колегія суддів зауважує, що ухвала суду про забезпечення позову не є тим судовим рішенням, яким завершується розгляд справи та виконання якого є завершальною стадією судового провадження. Ухвалою суду забезпечено позов шляхом застосування тимчасових обмежувальних заходів до винесення рішення по суті спору.
Посилання суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 червня 2019 року у справі №826/14580/16 є безпідставним, оскільки фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин, та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин у зазначеній справі та у даній справі є різними.
Крім того, постановою Верховного Суду від 27 березня 2024 року у справі №757/7499/17-ц ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви Камерін Інвестментс ЛЛП (Camerin Investments LLP), Саннекс Інвестментс ЛЛП (Sunnex Investments LLP), Тамплемон Інвестментс ЛЛП (Tamplemon Investments LLP), Берліні Комершіал ЛЛП (Berlinі Commercial LLP), Луміл Інвестментс ЛЛП (Lumil Investments LLP), Софінам Інвестментс ЛЛП ( Sofinam Investments LLP ) про забезпечення позову відмовлено.
З огляду на викладене відсутні правові підстави для примусового виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову у даній справі.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року про задоволення скарги компанії «ЛУМІЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛЛП (LUMIL INVESTMENTS LLP) про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С. підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу боржника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та апеляційну скаргу Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.
 
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.
 
У задоволенні скарги компанії «ЛУМІЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛЛП (LUMIL INVESTMENTS LLP) про визнання незаконною та скасування  постанови державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С., боржник: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - відмовити.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.
 
Головуючий:
 
Судді: