У Х В А Л А
02 травня 2024 року
м. Київ
справа № 725/2904/23
провадження № 61-1629ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Романюк Василь Якович, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, -  ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , присудити вказаний автомобіль у власність ОСОБА_3 , стягнути на його користь 1/2 частину вартості автомобіля - 475 000,00 грн, визнати солідарним борг у розмірі 40 000,00 доларів США, та визнати договір дарування квартири удаваним.
У травні 2023 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним.
У червні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено.
Визнано спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак  НОМЕР_1 .
Присуджено у власність ОСОБА_3 автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 475 000,00 грн.
Визнано солідарним борг у розмірі 40 000,00 доларів США перед  ОСОБА_1 .
Визнано удаваним договір дарування квартири, укладений 18 серпня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору,- ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 18 серпня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 .
Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року скасовано в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання солідарним боргу в розмірі 40 000,00 доларів США, визнання договору дарування квартири удаваним, та в частині задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, - ОСОБА_1 .
Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання солідарним боргу в розмірі 40 000,00 доларів США перед ОСОБА_1 , про відновлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання удаваним договору дарування.
Відмовлено у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 18 серпня 2021 року між ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 .
Змінено мотивувальну частину рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, викладено її в редакції постанови суду апеляційної інстанції.
У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Додатковою постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 139,52 грн з кожного.
25 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Романюк В. Я., засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року, залишити без змін рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху.
Вимоги ухвали Верховного Суду від 04 березня 2024 року заявник виконав.
Відповідно до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 522/14890/16-ц, у постановах Верховного Суду від 28 червня 2022 року у справі № 576/564/21, від 01 лютого 2023 року у справі № 755/17313/17, у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі                           № 6-1026цс16(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заявник посилається на те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215-15-ц, у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2023 року у справі № 686/31892/19, від 14 грудня 2021 року у справі № 922/676/21.
Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, оскільки ухвалюючи додаткове судове рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_4                 (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Разом із касаційною скаргою заявник подав клопотання про зупинення виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Клопотання (заява) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні позовних вимог   ОСОБА_2 щодо визнання солідарним боргу в розмірі 40 000,00 доларів США, визнання договору дарування квартири удаваним, та в задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, - ОСОБА_1 . Тобто, вказане судове рішення у частині відмови в задоволенні позовних вимог не передбачає його виконання.
Також, постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року залишено без змін рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, присудження його у власність ОСОБА_3 та стягнення з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсації 1/2 частини вартості автомобіля.
Заявник не обґрунтував необхідності зупинення виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції в цій частині та не надав доказів її примусового виконання, а тому підстав для зупинення постанови суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог немає.
Керуючись статтями 206, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Романюк Василь Якович, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Романюк Василь Якович про зупинення виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              В. М. Ігнатенко
                                                                                                       А. С. Олійник
                                                                                                          І. М. Фаловська