У Х В А Л А
21 травня  2024 року
м. Київ
справа № 334/9975/23
провадження № 61-4600ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,
розглянувши касаційну скаргу Запорізької міської ради на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про оголошення догани,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 .
Визнано незаконним та скасовано розпорядження Запорізького міського голови від 02 жовтня 2023 року № 121 к/тм про застосування до директора комунального некомерційного підприємства «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» Запорізької міської ради ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення їй догани.
Стягнено із Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2024 року частково задоволено апеляційну скаргу Запорізької міської ради.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2024 року змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
29 березня 2024 року Запорізька міська рада через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2024 року, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 
- справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 
- справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);
- справи про розірвання шлюбу.
Предметом позову у справі є вимога немайнового характеру - про визнання незаконним та скасування розпорядження про оголошення догани.
Справа є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі незначної складності, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької міської ради на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про оголошення догани.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               В. М. Ігнатенко
                                                                                                      А. С. Олійник
                                                                                                      І. М. Фаловська