Справа № 425/3312/17
Провадження №11-кп/991/24/24
Головуючий суддя І інстанція: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
 
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
 
У Х В А Л А

15 травня 2024 року                                                                         м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого                                 ОСОБА_2 ,
суддів                                         ОСОБА_3 ,
                                                ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 , 
за участю: 
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), 
прокурора ОСОБА_9 , 
представника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_10 , 
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИЛА:
На розгляді колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду перебувають апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Вищого антикорупційного суду від 07 липня 2023 року.
26.04.2024 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7  про надання тимчасового доступу до оригіналів документів, що перебувають у володінні  ІНФОРМАЦІЯ_1  та які містять інформацію про: 1) завезення в України через державний митний кордон вибухових матеріалів (грамоніт 79/21, амоніт 6 ЖВ 200, амоніт порошок) протягом періоду з 01.01.2015 по 01.07.2015; 2) покупців (отримувачів) таких вибухових матеріалів; 3) задекларовану вартість 1 тони вибухових матеріалів (грамоніт 79/21, амоніт 6 ЖВ 200, амоніт порошок), які завозилися до України через державний митний контроль протягом періоду з 01.01.2015 по 01.07.2015.
Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи, проведеної за клопотанням сторони захисту, №29/12/16-1 від 29.12.2016 ціна реалізації ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » амоніту та грамоніту на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » була в верхніх межах реалізації ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » продукції власного виробництва. Саме такі висновки спростовують доводи сторони обвинувачення та суду першої інстанції про те, що вартість продажу вибухових матеріалів з боку державного підприємства була занижена. 
Втім судом першої інстанції зазначений висновок експерта був відхилений як доказ лише після постановлення вироку, відтак зазначена в ньому інформація не ставилась під сумнів під час судового провадження та була відсутня необхідність її додаткового підтвердження. За переконанням захисника наразі виникла необхідність у перевірці та порівнянні вартості 1 тони вибухових матеріалів, оскільки вказана обставина має важливе значення, адже питання обґрунтованості ціни на амоніт та грамоніт прямо впливає на оцінку прийнятого обвинуваченим ОСОБА_11 рішення укладати договори із ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
З метою підтвердження або спростування інформації, що міститься в матеріалах судової справи, захисник ОСОБА_7 прохає надати тимчасовий доступ до оригіналів документів, які мають бути в розпорядженні у ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання з підстав, наведених у ньому.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_8 також просили задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 .
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що ДМС забезпечує здійснення заходів офіційного контролю у формі попереднього документального контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон та компілює такі дані. Водночас, оригінали документів зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_4 не більше 1095 днів. Клопотання захисника не містить конкретики які саме документи необхідно надати та по яким саме контрагентам, що унеможливлює виконання ухвали суду у випадку задоволення клопотання. 
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, зазначивши, що пунктах 213-214 вироку суд належним чином обґрунтував підстави для відхилення експертного висновку сторони захисту. Крім того, документи, доступ до яких прохає надати захисник, не стосуються тих операції, які є предметом оцінки у цьому кримінальному провадженні, та, відповідно, не мають значення для повноти судового слідства.
Заслухавши доводи та пояснення учасників судового провадження, обговоривши наведені в клопотанні захисника доводи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Як вбачається з наведеної норми, дослідження судом апеляційної інстанції доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, є правом суду, а не його обов`язком.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 Кодексу.
Частиною 1 ст. 160 КПК визначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. 
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК).
Захисник в обґрунтування клопотання зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції була відсутня необхідність у витребуванні інформації, що ймовірно наявна у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо завезення в Україну через державний митний кордон вибухових матеріалів (грамоніт 79/21, амоніт 6ЖВ 200, амоніт порошок) та їх задекларовану вартість, оскільки сторона захисту не могла передбачити наперед, що наданий нею висновок судово-економічної експертизи від 29.12.2016 №29/12/16-1, в якому експерт спростував висновок сторони обвинувачення про необґрунтованість ціни реалізації ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » амоніту та грамоніту на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », буде відхилений як доказ. Оскільки про такий висновок суду першої інстанції захиснику стало відомо лише після ухвалення вироку, захисник вважає, що на стадії апеляційного перегляду дослідження таких документів буде відповідати порядку апеляційного перегляду та буде мати визначальне значення для ухвалення об`єктивного рішення. 
Втім колегія суддів не погоджується із такими твердженнями захисника.
Як вже зазначалось, суд апеляційної інстанції може прийняти рішення про дослідження доказів які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. 
Колегія суддів погоджується із запереченнями представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , що клопотання не містить посилання на конкретні документи, до яких слід надати тимчасовий доступ.
Крім того, за своєю правовою природою тимчасовий доступ до речей та документів відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, які мають на меті здобуття доказів, а в даному випадку - нових доказів. Втім, захисник не наводить доводів про те, що стороні захисту стало відомо про існування відповідних доказів лише після ухвалення оскаржуваного вироку, або доказів того, що під час судового розгляду в суді першої інстанції заявлялось тотожне клопотання, але в його задоволенні судом було відмовлено.
Окрім іншого, клопотання не містить доводів про те, яким саме чином документи, про доступ до яких заявлене клопотання, відносяться до висунутого ОСОБА_11 обвинувачення.
Посилання захисників на ту обставину, що їм було відомо про існування відповідних доказів та прокурор не заперечував обставини, які такими доказами підтверджувались, але захист не міг передбачити, що такі докази будуть відхилені судом першої інстанції, свідчить не про наявність підстав, визначених ч.3 ст.404 КПК України, а про обрання захисниками під час судового розгляду в суді першої інстанції певної лінії захисту в межах реалізації закріпленого в КПК принципу диспозитивності.
Відтак, ті обставини, на які посилається захисник у клопотанні про надання тимчасового доступу, не дають підстави суду апеляційної інстанції реалізувати право дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції.
Крім того, колегією суддів було задоволено клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині повторного дослідження судово-економічної експертизи від 29.12.2016 №29/12/16-1, що буде реалізовано на відповідній стадії апеляційного перегляду. Саме ж клопотання захисника ОСОБА_12 про тимчасовий доступ зводяться до загальної незгоди з його оцінкою судом першої інстанції, що не є підставою для повторного дослідження доказів за приписами ч. 3 ст. 404 КПК. 
Виходячи із наведеного, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 слід відмовити. 
Керуючись ст. ст. 160, 332, 418 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         ОСОБА_2 

Судді                                                          ОСОБА_3 

                                                                ОСОБА_4