ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
04 червня 2024 року
м. Харків
справа №631/1508/16
провадження №22-ц/818/1843/24
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря: Сізонової О.О.,
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року у справі з єдиним унікальним № 631/1508/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року, постановлене суддею Трояновською Т.М.,
в с т а н о в и в :
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року по справі з єдиним унікальним № 631/1508/16-ц (провадження 2/631/757/16) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у зв`язку нововиявленими обставинами.
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року у відкритті провадження відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що суд не звернув увагу, що рішення яке містить істотні обставини справи набрало законної сили 30.09.2016 року. Наголошує, що спочатку він звернувся до суду про звільнення від сплати судового збору та виключення запису про батька. Звертає увагу, що суд повинен в кожній конкретній справі встановити причини та обставини пропуску строку.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд виходив із того, що  ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року у справі з єдиним унікальним № 631/1508/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яке набрало законної сили 30 вересня 2016 року, лише у березні 2024 року, тобто після спливу трирічного строку з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (який є преклюзивним і поновленню не підлягає), враховуючи положення наведених норм Цивільного процесуального законодавства України.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Нововодолазького районного суду в Харківській області від 20 вересня 2016 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.08.2016 року до досягнення нею повноліття. (справа №631/1508/16-ц) 
Постановою Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження задоволено. Виключено з актового запису за № 66 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 08.06.2016 року у Нововодолазькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відомості про батька – ОСОБА_1 , громадянина України. Вирішено питання щодо судових витрат. (справа №631/806/21).
Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 02.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Звільнено ОСОБА_1 від обов`язку утримувати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме сплачувати аліменти за рішенням суду, ухваленим Нововодолазьким районним судом Харківської області 20.09.2016 у справі з єдиним унікальним № 631/1508/16-ц. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. (справа №631/65/23)
Постановою Харківського апеляційного суду від 31 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення. Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2023 року – залишено без змін. (справа №631/65/23)
Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 наголошував, що нововиявленою обставиною у справі є набрання рішенням законної сили (30.11.2022) та встановлення факту, що він не є біологічним батьком дитини. Ці обставини є істотними для справи, які не були відомі заявникові.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 423 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Приписами п. 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.
За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини 4 та 5 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України).
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Разом із тим, у статті 424 Цивільного процесуального кодексу України визначені строки подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, які забезпечують належне відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, що є однією із складових верховенства права.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»). Аналогічний висновок міститься в рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України».
У Цивільному процесуальному кодексі України встановлено граничні строки звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Зокрема, у пункті 1 частини 1 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 цього Кодексу, – учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Водночас відповідно до пункту 1 частини 2 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 цього Кодексу, – не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Згідно з частиною 3 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.
Отже, законом визначено граничний строк, протягом якого може бути подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, який з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, складає три роки з дня набрання законної сили судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву.
Зазначений строк є присічним (преклюзивним) і поновленню не підлягає, незалежно від причин його пропуску і істотності обставин, які є нововиявленими.
Тобто, зі змісту наведених вище положень чинного законодавства вбачається, що строк, визначений у пункті l частини 3 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк є присічним і не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 261/4637/13-ц (провадження № 61-22047св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 753/11003/13-ц (провадження № 61-14741св19), від 25 січня 2023 року у справі № 2-1014/98 (провадження № 61-3720св22).
Як вбачається з матеріалів справи рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року у справі з єдиним унікальним № 631/1508/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яке заявник просить скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами, набрало законної сили через 10 днів з дня його проголошення.
Тобто в даному випадку трирічний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами сплив 30 вересня 2019 року і в силу закону не може бути поновлений. Із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 звернувся 28.02.2024 року.
Наслідком пропущення строку на подання заява про перегляд судового рішення за нововиявленими, визначеного пунктом 1 частини 3 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України, є відмова у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.
Така ж правова позиція висловлена й у висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 січня 2020 року у справі № 2-3923/11.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий:                                                                                О.В. Маміна
Судді:                                                                               Н.П. Пилипчук
О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 05.06.2024