Справа № 463/1377/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л. 
Провадження № 33/811/553/24                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Пахара Олега Анатолійовича на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 20 березня 2024 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 ,
– адвоката Пахара О.А. 

в с т а н о в и в:
цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
       Згідно постанови судді, ОСОБА_1 6 лютого 2024 року о 11 год. 4 хв. у м. Львові на вул. Личаківській, 61, керував транспортним засобом «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад ARHK-0049, тест №1720, проба позитивна 0,34 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Пахар О.А. покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм КУпАП, а також вимог правових актів, що регламентують порядок виявлення та огляду особи на стан сп`яніння, та порядку оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення. Вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 підтверджується належними і допустимими доказами. Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема у такому не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння. Звертає увагу на те, що згідно доданого до протоколу чеку №1720 результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 – 0,34 проміле, однак, з наявної у вільному доступі інформації вбачається, що похибка пристрою Драгер Алкотест 6820 становить близько – 0,04 проміле. Акцентує увагу на те, що після складання протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вважає, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Стверджує, що акт огляду працівниками поліції складений у відсутності свідків, крім цього, направлення до медичного закладу у присутності ОСОБА_1 не складалося і не вручалося. Також апелянт зазначає, про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено якими саме відеопристроями відбувалася відеозйомка, разом з тим, така не є небезперервною. 
Просить скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. 
       Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Пахара О.А. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. 
       Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.окрім іншого, настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №635925 від 6 лютого 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення;  чеком результату тесту 1720 від приладу «Drager Alcotest 6820», прилад ARHK-0049, від 6 лютого 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 6 лютого 2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №986990 від 6 лютого 2024 року; рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції Н. Пилипи від 6 лютого 2024 року та відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
                Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №635925 від 06 лютого 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта. 
       Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 про що свідчить підпис останнього у такому. 
       Щодо доводів адвоката Пахара О.А. про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення конкретизованих даних про технічний засіб, яким було здійснено відеозапис порушення, то апеляційний суд вважає такі безпідставними, оскільки як вбачається із протоколу, в такому зазначено дані бодікамери, якою здійснювався відеозапис події.
       Що стосується тверджень в апеляційній скарзі про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.         Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Апеляційний суд вважає безпідставними покликання апелянта щодо порушення проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
       Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.
Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, апеляційний суд відхиляє доводи адвоката Пахара О.А. про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки такі не спростовують вину останнього в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, а сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення не спростовує факту його вчинення. 
        Щодо складеного працівниками поліції направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою встановлення стану сп`яніння, апеляційний суд вважає, що місцевим судом вірно зазначено про те, що Інструкціями щодо оформлення адміністративних матеріалів не передбачено коли саме та яким чином (до чи після пропозиції пройти огляд у медичному закладі) працівник поліції складає відповідне письмове направлення. 
Що стосується доводів апелянта щодо ймовірної похибки технічного пристрою «Drаger Alcotest 6820», апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з врахуванням такої, показник тесту ОСОБА_1 перевищує допустиму норму в 0,2 проміле. 
       Покликання адвоката Пахара О.А. про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
         З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу захисника правопорушника  ОСОБА_1 – адвоката Пахара О.А. – залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м.Львова  від 20 березня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя       Галапац І.І.