УХВАЛА

27 травня 2024 року  
м. Київ

справа №320/10272/23
адміністративне провадження №К/990/18745/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Стрелець Т.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , що діє через представника - адвоката Стефанович Ірину Валеріївну на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №320/10272/23 за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної прикордонної служби про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної прикордонної служби, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації та Житлової комісії Державної прикордонної служби України, що полягають у неперенесенні дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 07.09.2007 на 22.08.2000;
- зобов`язати Адміністрацію та Житлову комісію Державної прикордонної служби України змінити дату включення ОСОБА_1 зі складом сім`ї в кількості три особи у список загальної черги на поліпшення житлових умов з 22.08.2000.
Як вбачається з відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень та матеріалів касаційної скарги, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2023, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024, у задоволенні позову відмовлено.
14.05.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.
Щодо строку на касаційне оскарження слід зазначити наступне
Як вбачається з відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та матеріалів касаційної скарги постанова Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалена 01.04.2024 (повний текст виготовлено 03.04.2024).
Вперше заявник звернувся до Верховного Суду в межах встановленого процесуального строку (29.04.2024), однак ухвалою від 09.05.2024 (доставлена до електронного кабінету заявника 11.05.2024) касаційну скаргу було повернуто.
14.05.2024 заявник вдруге звернувся з касаційною скаргою.
Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку обґрунтовує тим, що позивачем та його представником було вжито невідкладних заходів, спрямованих на судовий захист.
Відповідно до частин першої та другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частина третя статті 329 КАС України визначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Розглянувши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, враховуючи, що вперше касаційну скаргу було подано в установлений законом строк, право на повторне звернення реалізоване без зайвих зволікань, в найкоротші строки, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску процесуального строку та наявність підстав для його поновлення.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник зазначає про неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказуючи на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень статті 39 ЖК УРСР у взаємозв`язку з положеннями статей 43, 44 ЖК УРСР щодо збереження квартирної черги при переміщенні з однієї посади на іншу в іншу місцевість, але в тій самій організації за умови, що військовослужбовець Державної прикордонної служби України перебуває на квартирній черзі саме при ній. Крім того, заявник зазначає про порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи у випадку, якщо судом не досліджено зібрані у справі докази тане надано їх змісту належної правової оцінки (покликається на приписи пунктів 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України).
Наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених пунктами 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №320/10272/23.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №320/10272/23.
Витребувати з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи №320/10272/23 за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної прикордонної служби про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали. Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Л.В. Тацій
Суддя                                                                                          А.Ю. Бучик
Суддя                                                                                          Т.Г. Стрелець