Справа № 127/4443/24 
Провадження № 33/801/249/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року                 м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П., за участю  ОСОБА_1 , адвоката Педини О.А., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 383578 від 05.02.2024 встановлено, що 05.02.2024 о 03 год 20 хв в м. Вінниці по вул. Р.Скалецького, 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Stilo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркточного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в присутності лікаря нарколога, результат огляду позитивний (амфетамін, метамфетамін), висновок № 0158, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнено судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь держави. 
Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права судом першої інстанції, просив скасувати оскаржувану постанову, та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Вимоги вказаних правових норм не були дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.
Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте вчинок може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення, при наявності сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом; 2) у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого).
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодись не можна, оскільки суд належним чином не проаналізував наявні в справі докази, лише формально пославшись на їх наявність, та дійшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Відповідно до протоколу серії ААД № 383578 від 05.02.2024 встановлено, що 05.02.2024 о 03 год 20 хв в м. Вінниці по вул. Р.Скалецького, 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Stilo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в присутності лікаря нарколога в КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР», результат огляду позитивний (амфетамін, метамфетамін), висновок № 0158, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Між тим, матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження факту керування водієм ОСОБА_1  транспортним засобом «Fiat Stilo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Як встановлено в ході апеляційного розгляду, представником ОСОБА_1 – адвокатом Пединою О.А. було направлено адвокатський запит до КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР», в якому він просив надати інформацію відносно медичного огляду ОСОБА_1 , проведеного з метою виявлення ознак стану сп`яніння.
У відповідь на вказаний адвокатський запит, КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР» повідомило, що акт медичного огляду та висновок № 0158 від 05.02.2024 року складений не відносно ОСОБА_1 .
При цьому, як вбачається із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.02.2024, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, прізвище, ім`я та по батькові водія транспортного засобу, який направляється на огляд, зазначено ОСОБА_1 , натомість особою, яка притягується до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1 .
У висновку медичного огляду № 0158 також вказано прізвище, ім`я та по батькові водія транспортного засобу ОСОБА_1 .
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
За відсутності доказів керування  ОСОБА_1  транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі,  ОСОБА_1 , у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП, не є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення і, відповідно, не може нести відповідальність.
За таких обставин, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП за обставин, викладених в цій постанові.
З урахуванням викладеного та керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, апеляційний суд вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувану постанову суду першої інстанції необхідно скасувати із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:                                                В.П. Рибчинський