Справа № 127/10120/24 
Провадження № 33/801/547/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу  захисника ОСОБА_1  – адвоката Давидова В`ячеслава Олександровича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області  від 24 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
24 травня 2024 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з цією постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Давидов В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги він зазначає, що у даній справі підлягають доведенню такі обставини, як факт керування особою транспортним засобом; наявність ознак алкогольного сп`яніння; законність пропозиції/вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів поліцейськими; встановлення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, проведеного за результатами огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу; згода водія транспортного засобу із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейськими із застосуванням спеціальних технічних засобів, однак такі обставини не доведені.
До початку апеляційного розгляду 18 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Давидов В.О. подав доповнену апеляційну скаргу, у якій послався як на підставу для скасування оскаржуваної постанови на те, що відеозапис місця події не був безперервним; на відеозаписі не відображено те, що працівники поліції називали ОСОБА_1 ознаки сп`яніння; на відеозаписі відсутня процедура складання протоколу.
Також перед судовим засіданням захисник ОСОБА_1 – адвокат Давидов В.О. подав клопотання про визнання відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, про проведення експертизи відеозапису, про витребування повного відеозапису, про виклик поліцейського ОСОБА_2 , про виклик свідка ОСОБА_3 , про долучення пояснень ОСОБА_1 .
Перевіривши клопотання про визнання відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, апеляційний суд прийшов до висновку про його відхилення, адже воно не стосується процедурних питань, а стосується суті справи, натомість дослідження та надання оцінки судом наявним у матеріалах справи доказам здійснюється за результатами розгляду справи.
Проаналізувавши клопотання про долучення письмових пояснень ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки він не був позбавлений можливості особисто з`явитись до суду для дачі пояснень у судовому засідання, натомість у як у суд першої інстанції, так і в суд апеляційної інстанції він з`явився, правом надати особисті пояснення не скористався.
Дослідивши інші клопотання суд прийшов до висновку, що у їх задоволенні слід відмовити з огляду на таке. 
За ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що такі клопотання у суді першої інстанції скаржником не заявлялись, а внаслідок задоволення цих клопотань апеляційним судом можуть бути здобуті нові докази.
Разом з тим, апеляційний суд з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП  за обставин цієї справи не вправі досліджувати нові докази, оскільки відсутні підстави для визнання обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованого їх відхилення цим судом, а тому такі клопотання задоволенню не підлягають.
У судовому засідання суду апеляційної інстанції, проведеному у режимі відеоконференції, захисник ОСОБА_1 – адвокат Давидов В.О. апеляційну скаргу підтримав.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що   ОСОБА_1  13 березня 2024 року о 18 год. 54 хв. в м. Вінниці по вул. Львівське шосе, 380 км, керував транспортним засобом IVECO, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки під час безперервної відеофіксації. Своїми діями він порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №243940, складеним 13 березня 2024 року о 22 год. 50 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с. 1).
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що огляд водія ОСОБА_1 не проводився (а. с. 2).
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, у якому вказано, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а. с. 3).
Відеозаписами, з яких слідує, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а. с. 6).
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України).
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння за п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.
За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних й перевірених доказів.
Доводи апеляційної скарги про те, що у даній справі підлягають доведенню наведені скаржником вище обставини, не приймаються судом до уваги, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним та підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом, у відповідній графі якого ОСОБА_1 надав пояснення про те, що «керував автомобілем, зупинила поліція», а інші вказані скаржником обставини не мають правового значення для цієї справи, оскільки у даному випадку водія притягнуто до відповідальності за те, що він, маючи ознаки саме наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом і від проходження огляду відмовився. 
Матеріалами справи не встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, як він про те зазначає у доводах скарги, оскільки в даному випадку має місце його відмова від проходження огляду при попередньому озвученні поліцейським ознак наркотичного сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає два склади адміністративних правопорушень: керування транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.
        Доводи скарги про не безперервність відеозапису не заслуговують на увагу, оскільки відомості, що відображені на відеозаписах і які були надані для дослідження суду, узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. ОСОБА_1 не заперечує, що на відео відображений саме він та те, що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія, а також не зазначає, що такі обставини не відповідають дійсності. Досліджені судом відеозаписи інформативні, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Посилання скаржника на те, що на відеозаписі не відображено те, що працівники поліції називали ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, є безпідставним, оскільки з відеозаписів видно, що працівники поліції озвучили ОСОБА_1 , що останній має таку ознаку наркотичного сп`янінні як звужені зіниці очей.
Доводи скарги про те, що на відеозаписі відсутня процедура складання протоколу, не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки за вимогами ст. 266 КУпАП поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису лише під час проведення огляду. 
За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Давидова В`ячеслава Олександровича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2024 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           О. В. Ковальчук