ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/11328/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),    суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року в адміністративній справі №160/11328/23 (головуючий суддя першої інстанції Боженко Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання противоправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила: 
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-431-25 від 09.12.2022 року про сплату ОСОБА_1 недоїмки з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 17 527,33 грн.;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 17 527,33 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач дійсно була зареєстрована фізичною особою-підприємцем до 05.10.2020 року, до 01.10.2014 року перебувала на спрощеній системі оподаткування. Разом з тим, відповідачем здійснено дискримінацію позивача як платника ЄСВ, так вимога про сплату боргу позивачу не направлялась тривалий час, а заборгованість за цей час значно зростала. Інша податкова вимога з ЄСВ №Ф-431-25У від 11.02.2020 року, скасована рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року по справі №160/16522/20, яке набрало законної сили.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.12.2022 року №Ф-431-25 про сплату боргу (недоїмки) на суму 17 527,33 грн.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей про наявність у боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 17 527,33 гривень (сімнадцять тисяч п`ятсот двадцять сім гривень 33 коп.).
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 858,88 гривень (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції приймаючи рішення не було враховано те, що позивачем не надано жодних доказів сплати єдиного внеску, а саме відсутня довідка ОК-5. Натомість контролюючим органом були надані всі документальні підтвердження наявності боргу у позивача зі сплати єдиного внеску, який підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу №Ф-431-25 від 09.12.2022 року, якою позивачу нарахована сума боргу (недоїмки) в розмірі 17 527,33 грн.
Підставою для формування вимоги від 11.02.2020 року № Ф-431-25У є інформація, наявна в базі даних інформаційної системи органу доходів і зборів по інтегрованій картці платника податків, в якій відображено наступні несплачені нарахування на момент винесення оскаржуваної вимоги:
1) за 2013 рік позивачем самостійно задекларовано від 22.04.2013 року 9776,75 грн та 22.07.2013 року 1194,03 грн. , зокрема,
- 3 квартал 2013 року у сумі 1194,03 грн. по строку сплати 21.10.2013 року ;
- 4 квартал 2013 року у сумі 1218,67 грн. по строку сплати 20.01.2014 року;
2) за 2014 рік:
- 1 квартал 2014 року у сумі 1267,95 грн. по строку сплати 22.04.2018 року;
- 2 квартал 2014 року у сумі 1267,95 грн. по строку сплати 21.07.2018 року;
- 3 квартал 2014 року у сумі 1267,95 грн. по строку сплати 20.10.2018 року;
3) за 2017 рік, станом на 31.12.2017 року сума недоїмки становила 17 527,33 грн. та нараховано суму єдиного внеску у сумі 8448;
4) за 2018 рік, станом на 31.12.2018 року сума недоїмки становить 33346,87 грн., зокрема:
- 1 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн. по строку сплати 19.04.2018 року;
- 2 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн. по строку сплати 19.07.2018 року;
- 3 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн. по строку сплати19.10.2018 року;
5) за 2019 рік, сума недоїмки становить 44066,59 грн., зокрема:
- 4 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн по строку сплати 21.01.2019 року;
- 1 квартал 2019 року у сумі 2754,19 грн. по строку сплати до 19.04.2019 року;
- 2 квартал 2019 року у сумі 2754,19 грн. по строку сплати до 19.07.2019 року;
- 3 квартал 2019 року у сумі 2754,19 грн. по строку сплати до 21.10.2019 року;
6) станом на 2020 рік, сума недоїмки становить 46820,77 грн., зокрема:
- 4 квартал 2019 рік у сумі 2754,19 грн. по строку сплати до 21.01.2019 року.
11.02.2020 року відповідачем на підставі даних інформаційної системи податкового органу прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-431-25У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 46 820,77 грн.
13.10.2020 року позивачем подано до Кам`янської ДПІ головного управління ДПС у Дніпропетровській області податкову декларацію про майновий стан і доходи із зазначенням загальної суми доходу у розмірі 0,00 грн.
Не погодившись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 року № Ф-431-25У, позивач звернулась до суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.02.2020 року № Ф-431-25У щодо сплати боргу з внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування в сумі 46 820,77 грн.
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464-VI від 08.07.2010р. (далі Закон - № 2464-VI).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктами 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ установлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449), податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021р. №5 (далі - Порядок №5).
Пунктом 1 розділу II Порядку № 5 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.
Згідно п.п. 4, 5 розділу І Порядку №5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.
Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.
Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.
Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.
Згідно з пп. 1, 2 п. 4 розділу V Порядку №5 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.
Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.
Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами: інформація з рішення суду, прийнятого по суті.
Статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку»/«Вручено, судовий розгляд»).
У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно- перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку»/«Вручено, судовий розгляд».
У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.
Аналогічні положення містились в Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. №422, який діяв до 05.04.2021 року.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.12.2015 року по справі №821/377/15-а, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України (далі – ПК України).
У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно- аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).
Відповідно до статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
Апеляційним судом та судом першої інстанції встановлено, що рішенням суду від 05.04.2021 року по справі №160/16522/20, яке набрало законної сили, була скасована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 року № Ф-431-25У, якою позивачу нарахована сума боргу (недоїмки) в розмірі 46 820,77 грн. за період 2013-2014 роки, тобто – за періоди, що увійшли до вимоги, яка є предметом оскарження.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія судів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасування вищезазначеної вимоги контролюючого органу є підставою для внесення змін до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, визначеної вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-431-25 від 09.12.2022 року у розмірі 17 527,33 грн.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-431-25 від 09.12.2022р. у розмірі 17 527,33 грн.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010р. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/11328/23 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/11328/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко