ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/23485/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши у  письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року (суддя Рищенко А.Ю., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 02.11.2023 року) у адміністративній справі №160/23485/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, суд – 

в с т а н о в и в:
          У вересні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.06.2023 року; зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.06.2023 року.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що, оскільки пенсія ОСОБА_1 призначена у 2016 році відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, аніж Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», то має місце не переведення з одного виду пенсії на інший, як помилково визначив суд першої інстанції, а первинне призначення пенсії за іншим законом.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з 28.02.2005 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 20.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській область із заявою про призначення їй пенсії за віком в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 11.07.2023 року №32333-26223/П-01/8-0400/23 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю підстав. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.2 ст.24, статтями 26, 27, 40, ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийшов до висновку про те, що особи, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а також на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте вид пенсії, що їм призначається це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». Суд зазначав, що пенсія за віком на пільгових умовах, призначена відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв`язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 17.01.2005 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Встановлено, що 20.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській область із заявою про призначення їй пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2020-2022 роки, за які сплачені страхові внески.
Встановлено, що листом від 11.07.2023 №32333-26223/П-01/8-0400/23, Головне управління Пенсійного фонду України  відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» у зв`язку з тим що вона вже отримує пенсію за віком згідно Списку №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». 
Відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії – 17.01.2005 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники,  зайняті  повний  робочий  день  на  підземних роботах, на роботах  з  особливо  шкідливими  і  особливо  важкими  умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом  Міністрів  України,  і  за результатами атестації робочих місць:  чоловіки - після досягнення 50 років і при  стажі  роботи  не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше  15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ч.1 ст.9, ст.10, ч.1 ст.26, частин 1, 2 ст.40. ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Сак : К), де: За - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; За - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 з 17.01.2005 року  було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 звернувся вперше 20.06.2023 року, а тому висновок суду першої інстанції про те, що  в цьому випадку мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), є помилковими, оскільки в цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». Суд апеляційної інстанції зазначає, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №1 та призначення пенсії за віком на загальних підставах мають різні підстави та умови призначення. Після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 продовжувала працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність у ОСОБА_1 права на нарахування та виплату пенсійним органом пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне забезпечення» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2020 – 2022 роки.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суд апеляційної інстанції керується судовою практикою, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 року у справі №500/1216/23.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до квитанції №0663-1585-334-1032 від 12.09.2023 року ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подачу  позовної заяви у сумі 858,88 грн. та згідно квитанції №9599-5906-4836-4076 від 01.12.2023 року ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги сплатила 1288,32 грн, всього 2147,20 грн. що підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року у адміністративній справі №160/23485/23 – скасувати.
Прийняти нове рішення. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.06.2023 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.06.2023 року.
Стягнути з власних бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн.20 копійок.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко